46 



od zacätku chränena v archegoniu, spontanne a nezävisle od kopulacniho 

 aktu se vyvinuvsim; ve zdvojoväni vrstvy bfisiii steny u archegonia 

 nasi skupiny zachovala se nam jeste pamätka po tvofeni oekraune vrstvy 

 oplodneneho oogonia od sousednich bunek u ras. U Coleockaete zygota 

 odpocivä nejakou dobu, a teprve pfed klicenim deli se v spory, kdezto 

 u Ricciacei oplodnenä buiika vajecnä jme se zähy segmentovati v em- 

 bryo. Nez tyto dva rozdily, ktere jako nejdulezitejsi pfi srovnäväni plodu 

 r. Coleockaete a Ricciacei müzeme vytknouti, snadno se vysvetli pfici- 

 narai biologickymi, jmenovite rüznosti okoli, v nemz tyto rostliny rostou; 

 Ricciaceae, jako dokonalejsi a vzestupne fade rostlinstva vyse stojiei typ, 

 jsou jiz rostlinami suehozemskymi, a tento terrestricky zivot vyvolal 

 präve celou fadu zafizeni a zmen, kterych u vodnicb ras neshledäväme. 



Tedy v uspofädäni oogonia a tvofeni se embrya i spor u fasy 

 Coleockaete a u Ricciacei musiine sjjatfovati obdobu, a nikolivek, jak Cela- 

 kovsk} r (1877, p. 9.) jenz blavni vähu klade na pfitomnost trichogynu, 

 poklädaje ho za ütvar analogicky brdlu archegoniovemu, nebo Olt- 

 manns (1904, IL p. 247.) dokäzal, ze jest to zafizeni eiste biologicke, 

 ktere nekterym druhüm tohoto rodu chybi, anebo i u jinycb ras (Phaeo- 

 phila, Acrochaete) v zmenene tfebas i ponekud podobe pfichäzi. Na zä- 

 klade tohoto srovnäni müzeme tvrditi, ze zygokarp (t. j. oplodnene, roz- 

 delivsi se oogonium) r. Coleochaete a sporogon Ricciacei json dtvary 

 homologickymi. Ricciaceae, majice nejjednodussi sporogon, jak jen si 

 mozno u terrestrickych rostlin pfedstaviti, json soucasne i nejjednodus- 

 simi jatrovkami vübec, a dluzno je tudiz na spicku systemu postnvili. 

 Tim ovsem netvrdime, ze by snad Ricciaceae pfimo z r. Coleochaete 

 vznikly a ze tato fasa jest pratvarem vsech jatrovek. Neniale pochvliy, 

 ze tato skupina jatrovek jest fasäm nejblizsi a ze ve velke fisi ras dluzno 

 hledati jich püvod; i^ratypy, spojujici Ricciaceae pfimo s fasami se näm 

 nezachovaly, a bylo by tedy präzdnou spekulaci mluviti o jich fyloge- 

 nesi v tomto smeru. Zbyva näm jen fakt, ze tato skupina jatrovek jest 

 nejpüvodnejsi a nejprimitivnejsi, tf'ebas by Lotsy (1909, p. 61.) o tom 

 pochyboval. Soucasne mozno vyhläsiti Ricciaceae i za nejstarsi typ ja- 

 trovek jak i jejich vsechny znaky i znacnä isolace v systemu ukazuji. 



Rody Riccia Mich, a Ricciocarpus Cda stoji osamele, neukazujice 

 zädnych znakü, jimiz by navazovaly na ostatni typy jatrovek; rod Ric- 

 ciocarpus Cda mimo to se valne ani nelisi od Riccia Mich., z iiehoz jiste 

 jen pfizpüsobenim se vodnimu zivotu se odstipil. Za to ale rod Tesselina 

 Dum. jevi mnohe vztahy k Marchantiaceim jmenovite Corsinieim i k fron- 

 dosnim Jungermanniaceim, na nöz opet prostfeduietvim r. Sphaerocarpus 

 Mich, navazuje. Od pfedeslych dvou rodü lisi se jiz pravidelnym sesku- 

 povänim pohlavnich organü, ktere u Marchantiacei tak dokonale jest pro- 

 vedeno; tez i dokonalejsi stavba stelky, jmenovite rozdeleni asimilacniho 

 pletiva v komory dychaeimi pory opatfene, poukazuje na vyssi systema- 

 ticke postaveni tohoto rodu. Mene zavaznymi zdaji se näm byti konicke 



