48 



tanikü zavinila pravy ehaos v tomto rodö: jen maloktefi (Raddi) pokra- 

 covali v stahovacim smeru Schmidelove, vetslna {Hoffmann, Roth, Ln- 

 marcl; Poiret a j.) roztristila klassicke druhy v cetne nove druhy mcnsi. 

 namnoze identicke, takze pfehled byl üplne nemozny. Nepofadek tento 

 melo za ücel odstraniti dükladne zpracoväni Riccü, ktere temef soucasne 

 provedli r. 1835 J. W. Bischoff a r. 1836 J. B. W. Lindenberg. Mono- 

 graficke zpracoväni teto skupiny jatrovkove, jez provedl druhy badatel, 

 stalo se podkladem vsech dalsich praei pozdejsich; i näm klassickä mo- 

 nografie Lindenbergova byla smerodatnou v cetnyeh spornych otäzkäeh, 

 jichz od te doby opet hojne se uashromäzdilo. Nebot od dob Bischof- 



fovyeh a Lindenbergovych bylo sice cetnymi botaniky popsäno opei i ho 



druhü techto jatrovek, namnoze ne zcela oprävnene, ale pfehledne z]>r;i- 

 coväni dükladne neprovedeno. Teprve v nejnovejsi dobe opel Levier, 

 Joe]: a Stefani opet se zajimavymi temito jatrovkami zabyvali. Stephani 

 uvadi v »Species hepatioarum« (I. p. 6. — 53.) 129 druhü r. Rieeia, z kte- 

 rehoz poetu pfipadä na Evropu 39 dr. K. Müller (1907) popisuje pro 

 stfedni Evropu 26 druhü. V Öechäeh znamosti nase o druzich r. Riccia 

 ve vlasti nasi zastoupenj T ch vykazuji näsledujici data: J.Sv. Presl (1846) 

 uvadi 3 druhy (R. glauca L., R. fluitans L., R. natans L.), F. Mar. Opiz 

 ve svem »Seznamu« (r. 1852) vypocitävä 3 druhy a dve odrüdy (R. I'lui- 

 tans L., R. natans L., R. glauea L., ß) minima Lindb., y) minor Lindenb.); 

 DedeceJc (1886) stanovil 6 druhü (R. glauca L., R. soroearpa Bisch., E. ei- 

 liata Hoffm., R. Bischoff ii Hüben, R. crystallina L., R. fluitans L.), 

 kdezto v präci Velenovskeho setkäväme se jiz s 8 druhy (nove: R.bifurca 

 Hoffm., R. Hübeneriana Lindenb.). Die nynejsiho stavu vyzkumu hepa- 

 tikologickeho dluzno v Cechäch uvesti 13 druhü tohoto rodn, nejzajima- 

 vejsiho ze vsech jatrovek. 



S r. Rieeia (inkl. Ricciocarpus) ode davna byly uvädeny i pfibuzne 

 rody Tesselina Dum. a Corsinia Raddi. Oba, jak svrchu jsme se jiz zmi- 

 nili, popsal jiz Micheli, zahrnuv je velice vystizne v skupinu Ricciae 

 fruetu e rima frondio emergente«; prva byla po Michelim poprve po- 

 psana Willdenowem jako Rieeia pyramidata, ;i pozdeji Dumortierem 

 r. 1822 v novy rod Tesselina zahrnuta; vedle toho Bischof f v »Synopsis 

 Hep.« r. 1829 oznacil ji jako novy rod Oxymitra a tchoz roku Corda 

 v »Genera hep.« zafadil v novy svüj rod Rupinia. Take druhä jatrovka 

 poprve byla Michelim popsann, Sprengelein znovu pojmenovana jako 

 Rieeia eoriandrina, ale teprv ' Raddi (r. 1818) prvni ji dükladne studoval 

 a v novy svüj rod Tesselina zafadil. Nektefi botanikove pocitali v sku- 

 pinu Ricciacei mimo jmenovane rody jeste rody Sphaeroearpus Mich", a 

 Riella Montagne (= Duriaea Bory e. Moni). Teprve podrobne Studie 

 Leitgebovy r. 1879 ukäzaly na znaene rozdily v techto rodech, ;i ze sku- 

 piny pak Ricciacei ony posledni tri rody byly vylouceny. 



