50 



bitus jednotlivych druhü, die nehoz zkuseny jiz snadno jednotlive druhy 

 poznävä. 



Pfiöny prüfez stelky jest pro jednotlive druhy velice charakteri- 

 stickeho obrysu, a mozno vzdy na nein rozeznati eelkem ctyry vrstvy: 

 Nejspodnejsi dve (nekdy jen jedna) vrstvy bezbarvych kvadratickych 

 bunek tvofi spodni epidermis; z teto vynikaji cipkate rhizoidy a hyalinni, 

 nekdy zarüzovele az i cernave, tmavocervene ventralni supiny. Tyto 

 sklädaji se z tenkostennych, protählych bunek a stoji ve dvou fadäch 

 podel stfedniho kylu na stranäch stelky; velmi casto nejsou vübec vyvi- 

 nuty a jsou-li pfitomny, chybi obycejne na starsich dilech stelky, nebof 

 jsou velice jemne. Chrani püvodne mlady, vzrostny vrchol stelky, pfes 

 ktery jsou pfeklenuty. Die Kny-ho (1866-7 p. 372), k nemuz se pfipojuje 

 i Leitgeb (1879 p. 20) a Müller (1907 p. 143) zaklädä se püvodne jen je- 

 dinä fada supin, ty pak ale nasledkem pozdejsiho vzrüstu stelky do sifky 

 se podelne roztrhävaji a sekunderne ve dve fady sestavuji; Stephani na- 

 proti tomu pozoroval, ze se jiz v nejmladsich stadiich dve fady supin 

 zaklädaji üplne stejnym zpösobem jako u Marchantiacei. Pokud jsme 

 mohli zjistiti pfi studiu vyvoje stelky u R. Bischoffii Hüben, jest pozo- 

 roväni Stephaniho naprosto sprävnym, nebof jiz pfi samotnem vrebolu 

 vegetacnim jsou dve samostatne fady venträlnich supin zalozeny, a nelze 

 o nejakem sekundernim jich seskupoväni byti ani feci; i jsou tedy ven- 

 tralni supiny u techto jatrovek tehoz vyvoje, püvodu i vyznamu jako 

 u skupiny näsledujici. — Nad doleni pokozkou näsleduje rozmanite silna 

 vrstva zäkladnibo pletiva, slozenä ze 6 (i vice) vrstev bezbarvych bunek 

 vodorovne protählych, hojne drobounkym skrobem i jinymi reserväty na- 

 plnenych; na pficnem prüf ezu jsou sestiboke, a steny maji obycejne tenke, 

 jen zfidka lokälnö ztlustele. Tfeti vrstva, kterä jest pfi prüfezu ihned 

 näpadnou, jest pletivo assimilacni, ktere obycejne tfi ctvrtiny vysky cele 

 stelky zaujimä. U vetsiny druhü skläda se pletivo assimilacni z kolmych 

 v parallelni fady sestavenych pilifü, jez slozeny jsou z kubickych neb 

 krätce välcovitj'ch bunek jako ve vlaknech nejake Confervacey seskupe- 

 nych; pilife tyto ve stfedu stelky stoji skoro kolmo, ale ku krajüm, na- 

 sledkem transversälniho vzrüstu stelky skläni se sikmo v pravo i v levo, 

 az posleze na üzkych okrajich, jmenovite u druhü se stranami kfldlovite 

 vyvinutymi, lezi temef vodorovne. Mezi pilifi vznikaji dlouhe, hranolo- 

 vite, skoro pravidelne ctyfboke intercelluläry, v nichz sprostfedkuje se 

 rychle vymena plynovä. U mensiho poctu druhü (asi 45) splyvaji pilifo- 

 vite fady assimilacniho pletiva v rüznych smerech v cele plochy na- 

 vzäjem se kfizujici, takze vznikaji mezi nimi nepravidelne komürky 

 rüzne velikosti, ktere stelku ve znaönem mnozstvi proklädaji; druhy 

 s takovymi dutinkami zafazuji se v skupinu Ricciella. Vsechny bunky 

 assimilacni vrstvy obsahuji hojue chloroplastü, ktere vrstve dodavaji 

 svezi zelene barvy, a zäkladnimu pletivu obstaravaji reserväty; sestaveni 

 bunek v pilife a fady ma proto jiste jednu z nejhlavnejsich pficin 



