69 



Jednodomä. Antheridia maji dlouhe, daleko vycnivajici zlutave 

 kolce a jsou v protähle, nepravidelne fady na lalocich seskuperia. Arche- 

 gonia jsou nepravidelne po cele stelce roztrousena. Spory tmavohnede, 

 se sirokou, prosvitavou, zlutohnedou ovrubou, znacne velike (100 — 120 ,u 

 v prümeru), peti- az sestiühelnicky, jez byvaji v rozich papilovite zdu- 

 rene, zfetelne polickovane (6 — 8 policek v prümeru). 



Na vlhke püde slabe piscite a kfemite, na jemne drti pobliz skal 

 po cele Evrope rozsifena, lec vsude fidkä. V Cechäch nalezena dosud jen 

 na piscite, hole püde a krtinäch mezi koniferami v zadni cästi Stromovky 

 (Vel. !) u Prahy a u Bfezänek ; pravdepodobne bude i na jinyck jeste 

 mistech objevena. 



Druh tento jest velice blizky pfedeslemu, od nehoz se vlastne lisi 

 jen pficnym prufezem stelky, pentlicovitymi, poznenähla süzenymi laloky 

 a vetsimi spory; ostatni vsechny znaky, jinymi autory uvadene, isou ne- 

 stälymi. Jest tedy druh tento zfejme do okruhu R. bifurca Hoffm. pa- 

 tfici, a ponevadz od tohoto jen mälo se lisi, povazujeme jej tudiz toliko 

 za subspecii; charaktery jeho jsou zajiste k ohraniceni druhovemu 

 üplne nedostatecne. 



Vetsina modernich hepatikologü uvädi jeste var. glaucescens 

 (Carr.) K. Müll. (.== Riccia subinermis var. crassa Warnstorf, Verh. des 

 Bot. Ver. Brandenburg 1899, XLI p. 20. = R. Lescuriana var. subinermis 

 Warnstorf, Leb.- u. Torfm. 1903 p. 71.), jez byla Carringtonem r. 1878 

 jako samostatny druh popsäna (v. Pearson 1902 p. 493.), a kterä se od 

 typu nicim jinym nelisi nez tim, *) ze mä na okrajich, zvläste koncich 

 lalokü fidke, zahnute casto chloupky. Jest to zfejme jen forma, kterä 

 obdobne pfichäzi i u jinych druhü, takze neni naprosto zapotfebi ji snad 

 nejakeho obzvlästniho vyznamu pjipisovati. Tato forma mohla by byti 

 snad zamenena s Riccia Miehelii Raddi [Pearson (1. e.) dokonce oba 

 druhy stotoznuje] ; lec statnejsi stelky teto a siroce klinovite tupe jeji la- 

 loky, nehlede ani k prüfezu pficnemu a jemnejsi skulptufe spor, dosta- 

 tecne rozlisi tento druh od nasi formy. 



Müllerem (1907 p. 181) citovany exsikkät c. 1931 ze sbirky Flora 

 exsic. austro-hung. jest typickä R. glauca L., a nikolivek R. Lescuriana. 



Pozn. : Pro R. Lescuriana Austin jest nanejvys charakteristicky 

 tvar lalokü i pficny prüfez, die kterychzto znakü se snadno poznävä. 



5. Riccia Warnsto'rfii Limpricht msc. apud Warnstorf, Verh. d. Bot. Ver. 

 Brandenburg 1885 Bd XXVII. p. 85. Anmkg. 



Stephani, Species hep. 1900 p. 10, Warnstorf, Leber- u. Torfm. 

 1903 p. 72., Migula, Kryptopgamenfl. 1904 p. 409., Müller, Leberm. 1907. 



*) Pearson (1. c.) uvädi jeste, ze R. glaucescens Carringt. na rozdü od Les- 

 curiana jest dvoudomä; lec Macvicar (1912, p. 19), vyslovne pravi: »Carrington's 

 R. glaucescens is without doubt monoicous. Specimens from the original locality, 

 collected by Pearson and others, show this.« 



