77 



jako krätke vyrostky a stctinky. Zädny z evropskych druhü nehonosi se 

 temito znaky, jako nämi pozorovanä R. Velenovskyi. Nedostatkem ovruby 

 kolem spor vyznacuje se jen nekolik mälo druhü tropiekych, z nichz 

 evropske flofe jest nejblizsi E. Trabutiana Stephani (Revue bryolog. 

 1889 p. 65.) (zpfibuzenstva R. atromarginata Levier a R. nigrella 

 De Candolle) v Alziru rostouci. Take charakteristicky habitus, jmenovite 

 tluste skoro hranolovite laloky jest znakem nikde v evropskych druzfch 

 tohoto rodu se nevyskytujicim. Nehlede ani k jinym znaküm, myslim, ze 

 vytcene nejnäpadnejsi znaky nejen opravnuji, ale dostatecne odüvod- 

 nuji k specifickemu ohranieeni zajimave teto. rostlinky, jiz dovohvji si ku 

 eti zaslouzileho hepatikologa ceskeho, sveho vzäcneho ueitele p. univ. prof. 

 Dr. J. Velenovskeho pojmenovati. 



Tak jako R. Warnstorfii IAmpricht pfedstavuje näm nejmensi 

 druh z okruhu glauca, tak opet R. Velenovskyi jest parallelnim k tomuto 

 druhu typem z okruhu sorocarpa. Podobne jako R. bifurca Hoffm. dru- 

 zila se k prvemu druhu, tak opet k R. Velenovskyi müze obdobne byti 

 pfifazena Riccia subbifurca Warnstorf (apud Crozals, Revue bry- 

 olog. 1903 p. 62; Syn. R. Baumgartneri Schiffner, öster. bot. Zeitschr. 1904 

 p. 88.) Take tento druh mä stelku hojne v nekolikrate vetvene laloky 

 delenou, barvy modrozelene, tvofici drobne, huste hvezdice. Laloky jsou 

 podobne cärkovite, ale kukoncim jsou jazykoviterozsifene, 

 tu polokruhovite tupe, srdcite vykrojene, a maji na svrchni strane 

 ostrou ryhu, kterä däle od spicky meni se v sirokou, posleze mizici 

 bräzdu; okraje jsou ostre a ojedinelymi, fidkymi, krätkymi 

 spicatymi brvami pokryte, bocne steny by vaji nafialovele. Prüf ez 

 pficny upominä na prüfez od sorocarpa, jest podobne vysoky, nepatrne 

 jen sirsi nez vyssi, bocne strany mä kolme, spodni silne polokruhovite 

 vypuklou, svrchni s melkym zäfezem. Udävä se jako dvoudomä (Schiffner 

 1. c; Warnstorf naproti tomu ji popisuje jako jednodomou); spory jsou 

 80 — 100 ,u v prümeru velke a maji zfetelnou, zlutou ovrubu. Znaky tyto 

 dokonale odlisuji druh Warnstorfüv od naseho, takze netfeba ani jedno- 

 tlive rozdily vytykati. 



Pfitomnosti brvek na okrajich, tvarem pficneho prüfezu stelky 

 navazuje pfimo R. subbifurca Warnstorf, na jihoevropskou R. Crozalsii 

 Levier (Eevue bryolog. 1902 p. 73. — 76.), kterä pak jest nesmirne blizkä 

 k R. ciliata Hoffm.; i müzeme docela dobfe stanoviti od E. sorocorpa 

 Bisch, k R. Velenovskyi m. az k R. ciliata Hoffm. fylogenetickou fadu, 

 kterä jest souvislä a neporusovanä. 



8. Riccia Michelii Baddi, Opuscula scient. di Bologna 1818 p. 352. 



Stephani, Species hep. 1900 p. 11., Müller, Leberm. 1907 p. 173., 

 Macvicar, Stud. Handb. of brit. hep. 1912 p. 17. 



Delin.: Müller, Leberm. 1907 p. 174 fig. 117., Macvicar, Stud. Handb. 

 of brit. hep. 1912. p. 17. 



