93 



p. 36., Boulay, Hepatiques 1904 p. 199. Migula, Kryptogamen fl. 1904 p. 412., 

 Lacouture, Tableaux 1905 p. 67, Müller, Leberm. 1907 p. 204., Maeviear, 

 Stud. Handb. of brit. hep. 1912 p. 27., Lorcli, Torf- u. Leberm. 1914 p. 81. 



Delin.: Bischoff, Bemerk. 1835 tab. LXX., Lindenberg, Monogr. 1836 tab. 

 XXIV., XXV., Husnot, Hepaticol. gall. 1875 tab. XIII. fig. 169., Pear- 

 son, Hepaticae 1902 tab. CCXXIV, Velenovsky, Jatrovky 1903- tab. 

 XII. fig.' 13., Warnstorf, Leber- u. Torfm. 1903 pag. 79 fig. 8., Migula, 

 Kryptogamenfl. 1904 tab. LH. fig. 13., tab. LIII. fig. 8., Müller, Leberm. 

 1907 p. 12. fig. 6., pag. 204. fig. 134., Maeviear, Stud. Handb. of brit. 

 hep. 1912 p. 27. 



Exsicc: Skoro ve vsech sbirkach, ku pf. Gottsche-Rabenhorst, Hep. eur. 

 exsice. no. 1, Husnot, Hep. gall. no. 100. 



Syn.: Hepathica palustris dichotoma, segmentis angustioribus Vaillant, 

 Bot. paris. 1723 p. 98. tab. XIX. 



Lactuca aquatica tenuifolia, segmentis bifidis Petiveri, Michaeli, Nova 

 gen. 1729 p. 6. tab. IV. 



Lichenastrum aquaticum fluitans, tenuifolium furcatum Dillenius, Hist. 

 musc. 1741 p. 514 tab. LXXIV. 



Riccia angustifolia Gilibert, Flora grodnensis (sec Lindenberg Monogr. 

 1836 p. 444.) 



Riccia canaliculata Hoffmann, Flora germ. crypt. 1795 t. IL p. 96. 



Ricciella fluitans A. Braun, Bemerkungen über ein. Leberm. Flora 

 1821, IL p. 757. 



Ricciella canaliculata A. Braun ibid. 



Riccia eudichotoma Bischoff, Bemerkungen 1835 p. 1068. 



Riccia nodosa Boucher, Fl. d'Abeville 1803 p. 88. 



Vzplyvä ve volnych skupinäch napovrchu stojatych neb 

 i mirne tekoucich vod, a nekdy i na bahne pf i bf ehu, neb vyschlych 

 nädrzkäch vodnich. Stelka velmi pravidelne dvakräte az i petkräte 

 vidlicnatevetvenä, üzce pentlicovitä^ nanejvys 1 mm sirokä. 

 1 — 5 cm dlouha; na povrchu tähne se sirokä, nizkä bräzda, velmi nezfe- 

 telnä, az nekdy i mizici. Rhizoidy u vodni formy chybi dokonale 

 Spodni strana vypuklä a bledsi. Konce vetvicek byvaji zpravidla ponekud 

 rozsifeny a vykrojeny, nebo jsou pravoühle tupe. Pficny prüfez upominä 

 obrysem konkavkonvexni cocku: svrchni strana jest vydutä, spodni vy- 

 puklä, boene obloukovite vydute, okraje polokruhovite tupe; terrestni 

 forma mä boene strany ponekud kfidlovite rozprostfene a okraje tupe 

 pfiostfene. Zäkladni pletivo omezeno jen na nepatrnou vrstvu 

 pfi spodni strane, jinak celä stelka slozena jest z pletiva assimillacniho, 

 rozdeleneho v nepravidelne komürky, pfi povrchu vetsi, ke spodu mensi. 

 Epidermis z kubickych neb krätee välcovitych bunek tenkostennych, jez 

 ve svrchni pokozee obsahuji spore chloroplasty, kdezto ve spodni jsou 

 üplne cire. Po cele pokozee jsou nepravidelne rozdelene otvürky, vzdy 



