96 



Vzäcnost plodü a fruktifikace u teto jatrovky souvisi üzce s usi- 

 lovnou jeji vegetativni propagacf, jako obdobne i u jinych vodnich rostliu 

 shledäväme. R. fluitans snadno se rozlamuje, a kousky stelky ihned do- 

 rüstaji v novou rostlinku; vedle tobo starsi eäst stelky se behem doby 

 rozrusuje a tak celä rostlinka hojne rozvetvenä rozpadne se v nekolik 

 mensich. Po strane vetvi vznikaji take casto krätke adventivni vetvicky 

 snadno od stelky odpadävajici a ryehle v novou stelku vzrüstajici. Na 

 podzim pak rozpadä se cela stelka v drobne kousky, ktere prezimuji; na 

 jafe tyto zbytky vzrostou v dlouhe, cärkovite jednoduche ütvary, ktere, 

 kdyz se byly na obou koncicb vidlienate rozvetvily, obycejne ve stfedu 

 se rozpadnou. Temito vsemi zpüsoby deje se vegetativni rozmnozovani 

 tak ryehle a intensivne, ze jatrovka tato zahy hladiuu rybnika neb zäto- 

 einy jako volny porost pokryvä. 



Tvofeni se rhizoidü jest vyvoläno proste podräzdenim dotykovym 

 (thigmomorfosa), nebof i u plpvoucich stelek se na tecb castech, kde stelky 

 se navzäjem dotykaji, objevuji kraticke cipky neb se bunky epidermalni 

 papillovite vyklenuji; nechäme-li stelku plouti na nejakem podklade, na 

 pf. sifee (Göbel), tu vypusti hojne rhizoidü. 



Schiffner (Pflfam. 1893, p. 15) neprävem nazyvä tuto jatrovku 

 R. canalieulata; jest sice pravdou, ze Hoffmann byl prvni, jenz poznal 

 a jmenem timto oznacil terrestrickou formu od R. fluitans L., aniz by 

 mel tuseni, ze k teto patff. R. fluitans L. jest ale vyslovene vodni rost- 

 linou, tfebas sekunderne z pozemni vzniklou, a proto mä Linneovo po- 

 jmenoväni v kazdem pfipade nejen usuelni ale i vsestranne oduvodnenou 

 prioritu. 



Terrestrickä forma müze byti nekdy zamenena za R. Hübeneriana 

 Lindenb.; lec jiz habitem, velikosti, pfienym prüfezem i barvou ihned se 

 od teto lehee rozeznävä. 



IL Rod. Ricciocarpus Corda, 

 Genera Hep. v Opizovych Beiträge zur Naturgesch. 1828 p. 651*) 



Syn.: Riceiocarpos Corda ibid., Deutschi. Jungerm. in Sturm's Flora 

 1835 p. 103. 



Riccia, sect. 3. Hemiseuma, Bischoff, Bemerkungen 1835 p. 1071. 



Stelka masitä, barvy sivo az modrozelene, tvaru srdciteho, dvakrate 

 az ctyfikräte vetvena, plove zpravidla na hladine vodni, nebo jest zako- 

 fenena na bahne. Na svrchni strane stelky jest zfetelnä, hluboka, dicho- 

 tomicky rozvetvenä ryha, na spodni strane vis! u vodni rostlinky dolü 

 dlouhe, pentlicovite a pekne fialove zabarvene ventralni supiny; supiny 

 maji jemne zoubkovany okraj a trvale pomalu na basi stale dorüstaji. 

 Rhizoidy jsou vyvinuty jen u rostlinek terrestrickych, u vodnich chybi 



*) Odvozeno z Riccia a xapnde (= plod, sporogon). 



