107 



druhü r. Grimaldia Raddi a Fimbriaria Nees), anebo polozeny jsouce 

 v rüznych smerech srüstaji navzäjem a rozdeluji püvodni velke komory 

 ve mnozstvi mensich (na pf. Reboulia Raddi, Plagiochasma Lehm. Lindb. 

 a j.). U nasich statnych zästupcü teto skupiny, jako Marchantia L., 

 Preissia Cda, Fegatella Cda, nachäzime vzdusne komory vyplnene assi- 

 milacnimi vläkny, ktere brzo jako vläkna Confervy, brzo jako pucive pne 

 Opuntii v rozmanitych f ormäch i smerech sezednakomor vzhüru zdvihaji; 

 jednotlive bunky byvaji tvaru vejciteho az välcoviteho, a maji velike, 

 hojne ehloroplasty. Konecne bunky techto vläken byvaji nekdy znacne 

 odchylne (viz Fegatella), anebo pfirüstaji k svrchni pokozce i navzäjem; 

 v poslednim pfipade vytvofi se houbovitä vrstva pletiva verne upomi- 

 najici na houbovitou vrstvu assimilacni v listeeh rostlin jevnosnubnych. 

 Komory komunikuji se vnejskem pomoci poru cili dycbaciho otvfirku, 

 ktery naehäzi se asi uprostfed stropu pokozkou tvof eneho. Slozeni a tvar 

 tohoto dyehaciho otvurku jest nanejvys ebarakteristicke a pro jednotlive 

 druhy konstantni, takze mozno teto vlastnosti znamenite pouziti jako vo- 

 ditka pfi urcoväni neplodnych stelek. 



Nejnizsi typy jsou opatfeny otvürky stejne organisaee, jako jsme 

 nalezli u r. Ricciocarpus a Tesselina; tak na pf. u r. Clevea Lindb., 

 Corsinia Raddi, Sauteria Nees, jest otvürek vrouben jen peti nebo sesti 

 bunkami, jez oznacujeme jako okrajove. Radiälni steny okrajovych techto 

 bunek byvaji nekdy silne ztlustele, takze se jevi pfi pohledu se shora 

 jako hvezdicka, od poru paprscite vyzafujici; takovymto charakteristickym 

 tvarem dyehaciho otvurku vyznacuji se rody Peltolepis Lindb., Sauteria 

 Nees a Clevea Lindb., ktere proto shrnul Leitgeb (1881 p. 51.) ve skupinu 

 Astroporae. 



K obvodovym buiikäm por tvoficim nepfiklädaji se kolem ostatni 

 bunky epidermälni u jmenovanych rodü zädnym zvlästnim zpüsobem; 

 ale jiz u r. Targionia L., Neesiella Schiffner, Fimbriaria Lindb., Gri- 

 maldia Raddi sestavuji se epidermälni bunky v nejblizsim sousedstvi 

 v nekolika fadäch v soustfedne kruhy, vencice cely otvürek; u Reboulia 

 Eaddi, Fegatella Corda a Lunularia Mich, steny techto bunek jsou znacne 

 ztlustele, namnoze i minerälni hmotou inkrustoväny, takze tvofi näpadny, 

 od ostatni pokozky pfesne ohraniceny krouzek. Cely pak okruh techto 

 bunek jest nad pokozku vyklenut, a uprostfed hrbolku nalezä se tejarve 

 otvor; bunky nejvnitfnejsiho kruhu, ktere pfimo, bezprostfedne dychaci 

 otvor ohranieuji, jsou sice schopny die zmeny turgoru dychaci otvor po- 

 nekud züziti, ale nikdy ne zplna uzavfiti. 



Daleko komplikovanejsi stavbu porü vykazuji nektere rody jine, 

 z nasi flory hlavne jen Marchantia L. a Preissia Corda; kdezto pory 

 svrchu popisovane mely jen jednoduchy otvor dychaci, vedouci pfimo do 

 komory, setkäväme se u techto se slozenym otvorem dychaeim. Vlastni 

 dychaci otvor jest hluboko ponofen pod pokozkou a k nemu vede väleo- 



