109 



toto rozvetvoväni adventivnimi pupeny jako samostatny typ, pocitajice 

 jej k vetveni monopodiälnemu. 



Poklavni orgäny shoduji se podstatne tvarem s orgäny pfedesle 

 skupiny, ale ulozeni jich ve stelce jest mnohem dokonalejsi. Orgäny 

 jednoho druhu jsou vzdy pohromade seskupeny, casto na zvlästnich od- 

 dilech stelky od sterilni cästi obycejne tvarem znacne se lisici; jiz stafi 

 botanikove oznacovali tyto ütvary jako »kvetenstvi« (inflorescentia). Jsou 

 to bud' terce pfisedle, anebo dlouze stopkate; v poslednim pfipade roze- 

 znäväme stopku (peduneulus) a vlastni plodonosny terc cili receptaculum, 

 v nemz teprve poblavni orgäny jsou ulozeny. 



Samci orgäny, antberidia, u r. Clevea Lindb. jsou jeste do stelky 

 jednotlive ponofeny, stejne jako u pfedesle skupiny; u ameriekebo rodu 

 Cryptomitrium Underw. nachäzime je jiz sestaveny v fade podle stfed- 

 nibo zebra, kdezto u alpinskebo r. Sauteria Nees byvaji sice podobne 

 jako u Clevea roztrouseny po stelce, ale nekdy seskupuji se v nepravi- 

 delne skupiny na postrannicb krätkycb laloeieh stelkovycb. U jiboevrop- 

 skeho, monotypiekebo r. Corsinia Raddi spojuji se antheridia v podelne 

 bfebeny, znacne podobne onem, jez jsme shledali u r. Eicciocarpus. U r. Ee- 

 boulia Eaddi, Fimbriaria Nees, Peltolepis Lindb., Plagiochasma Lebm. 

 Lindb., tvofi antberidia jiz velke skupiny, jez jsou vetknuty v polstäfkovitycb 

 vypuklinäcb stelky na zebru za samicim plodonosem; nekdy jsou i zbar- 

 venymi supinami obaleny (Plagiocbasma, Peltolepis) a znacne näpadny. 

 U r. Eeboulia nacbäzime nezfidka tyto polstäfkovite shluky antberidiove 

 posinuty vice ku krajüm, u r. Grimaldia Eaddi pak tercky antberidiove 

 okoncuji obe vetve dichotomie. Od tecbto rodu neni pak jiz daleke pra- 

 videlne uspofädäni antheridiovycb tercü u r. Lunularia Mich, a Fegatella 

 Eaddi, kde tyto jsou umisteny vzdy na samostatne vetvi, kterä zastavuje 

 svüj vzrüst a ubybä se stranou; rozlozeni samcicb vetvi jest u tecbto 

 rodü nesmirne pravidelne, jak jeste pozdeji dovolime si ukäzati. Celä 

 rostlinka samci u tecbto rodü pfedstavuje näm jedine zäkonite rozvetvene 

 »kvetenstvi«, jez tvofi pfecbod k pravidelnemu uspofädäni a nejvyssi 

 organisaci samcicb »kvetenstvi« u r. Marchantia L. a Preissia Corda; zde 

 nachäzime stopkate ütvary, v jichz krubovitem, celokrajnem (Preissia) 

 anebo lalocnatem receptakulu (androecium) jsou ponofena antheridia. Ant- 

 heridia jsou tvaru obycejne podlouble vejciteho, krätce stopkatä a hluboce 

 na svrchni strane do terce ponofena, po jednom, fidceji dvou do zvlästni 

 dutiny; na basi dutiny, pobliz stopky antheridia vyrüstaji nekdy (na pf. 

 u Marchantia) kraticke chloupky jednobunecne, sliz vylucu jici. Antheridia 

 nejsou po receptakulu rozestavena v zädnych pfesnych fadäch; jen u Mar- 

 chantia a nekdy i u r. Preissia Ize pozorovati jakesi seskupoväni v pa- 

 prscite fady, odpovidajici laloküm, lec postaveni to jest velmi nezfetelne. 

 Ve stfedu terce jsou antheridia nejstarsi, k okrajüm nejmladsi. Zaklädaji 

 se z povrchovych bunek, docela stejnym zpüsobem, jak jiz ve vseobecne cästi 

 bylo popsäno. Vypräzdnoväni spermatozoidü deje se obycejne hromadne. 



