111 



Archegonia jsou normälniho tvaru lakvicovitebo a na povrcbu stelky 

 respekt. na spodu receptakula pfisedlä, a chränena obaly (involucrum), 

 jez vznikaji mobutnym vzrüstem okolniko pletiva stelkoveko; u Corsinia 

 Raddi, Targionia L a zbylycb, svrchu uvedenych nizee organisovanyck 

 zästupcü tvofi se involucrum az teprve po zürodneni vajecne bunky, 

 kdezto u vyssick ostatnick rodü vyrüstä involucrum kolem celych skupin 

 arckegonii jiz v nejutlejsim mlädi, dävno pfed zurodnenim. U Marckantia, 

 Preissia a cästecne i u Fimbriaria vytväfi se mimo involucra obalujicibo 

 celou skupinu arckegonii jeste kolem kazdebo arckegonia zvlästni samo- 

 statny obal, vyrüstajici z basalnick bunek arcbegoniovycb a uzavirajici 

 mlady sporogon züplna; jest to kalicb (calyx), tehoz vyznamu i püvodu 

 jako "kalich frondosnicb Jungermanniacei. Leitgeb neprävem oznacuje obal 

 tento jako periantkium, Scbiffner pak zbytecne pfekftivä na pseudope- 

 riantbium, aby vynikl rozdil mezi periantbiem akrogynich Jungerman- 

 niacei a timto obalem; nenablizime vsak, proc nemel by se tomuto obalu, 

 ktery vyskytä se Jen u nejvyse organisovanyck rodü teto skupiny, pone- 

 cbati näzev kalick, jiz ode dävna v terminologii zavedeny a prävem uzivany. 



Oplozenä vajecnä bunka pocne se zäby deliti a podle vseobecne 

 platnych zäkonü, jiz dfive vylozenyck, vytvofi sporogon rozliseny vzdy 

 ve stet a tobolku. Stet jest kraticky a napucblou nobou do base recepta- 

 kula zapusteny, takze nezf idka zdä se byti tobolka pfisedlou; velice casto 

 podrzuje dloubo svüj vzrüst a az do otevfeni tobolky se stale prodluzuje. 

 Tobolka jest tvaru kulovitebo nebo vejciteho a ma steny z jedne vrstvy 

 bunek, jez u vsech rodü, vyjma Corsinia Raddi, maji krukovite stlusteniny 

 na bläne bunecne. Vrcbol tobolky jest zpravidla dvou- az ctyfvrstevny, 

 predstavujic vetsi nebo mens! krubovitou cäst, kterä jako samostatne 

 vicko odpadä. Vnitf ek tobolky, arckisporium, vytväfi vedle spor vzdy jeste 

 sterilni bunky, jez (az na r. Corsinia Raddi) jsou u vsecb rodü vyvinuty 

 v dloube, spirälkami opatfene elatery. 



Otviräni tobolky deje se vzdy odpadem vicka; je-li toto male a 

 nepatrne, trkaji se jeste steny zbyle cästi tobolky podelne ve 4 i vice 

 prukü od temene tobolky radiälne rozbibajicimi se trblinami. Je-li velke 

 vicko, züstavaji okraje zbytku hladke a steny däle nepukaji. Zbylä cäst 

 tobolky züstävä dloubo i po üplnem vypräseni spor viseti na receptakulu, 

 z ktereho posleze uvolnenim noby beze stopy vypadävä. 



Spory vznikaji poctvefenim z matefskych bunek arcbesporovycb; 

 jsou tvaru tetraedricky kulovitebo a o mnobo mensi nez u pfedesle 

 skupiny. Exosporium mivä podobne jako u Ricciacei rozmanitou skulp- 

 turu, jsouc bud sifkovane anebo brbolkovite. Kliceni spor deje se nor- 

 mälnim zpüsobem; u r. Fegatella klici spory jiz v tobolce, menice se zäby 

 v mnohobunecne ütvary. 



Velice casto nacbäzime Marcbantiaceae sterilni, nebof rozmnozuji 

 se vykodneji zpüsobem vegetativnim. Vegetativni rozmnozoväni deje se 

 nejcasteji adventi^^limi vetvemi, nekdy i zvlästnimi blizkami na spodu 



