113 



2. Operculatae (Plagiochasma Lehm. Lindb., Reboulia Raddi, Grim- 



maldia Raddi, Duvalia Nees, Fimbriaria Ness, — Cryptomitrium 

 Underw.) 



3. Compositae (Fegatella Raddi, Dumortiera Reinw., Lunularia Mich., 



Preissia Corda, Marchantia L). 

 Pfi tom si Leitgeb pfedstavuje, ze fada Astroporae vznikla z formy 

 blizce pfibuzne r. Corsinia i Clevea, a fada Operculatae z formy mezi 

 Corsinia a Plagiochasma stojici. Lee fada Astroporae sama jest velice 

 nepfirozenou, nebof rody v ni seskupene vyznacuji se jen jedinym spo- 

 lecnym znakem, radialne ztlustelymi stenami bunek obdävajicick dychaci 

 otvor; znämka tato jest nejen nestälou, nybrz docela nahodilou. Tak 

 na pf. Clevea Rousseliana (Mont.) Leitg. (Alzir, Sicilie) nemä hvezdic- 

 kovite ztlustelych porü, kdezto naproti tomu Plagiochasma italicum De 

 Not. (Stfedomofi) vykazuje otvory dychaci, jickz obvodove bunky pfe- 

 casto, jmenovite u exempläf ü na sussich stanoviskäck rostoucich, maji stycne 

 steny radiarne ztlustle, nekdy docela typicteji nez na pf . u r. Peltolepis. Jak 

 citlive jsou a reaguji pory na zmeny okoli, meli jsme jiz pfilezitost ve 

 vseobecne cästi v kapitole oekologicke vyliciti; ostatne jiz Nees (1883, I. 

 p. 83.) vytykä tvaru a zevni stavbe poi-u znaenon menlivost a velkou 

 nestälost. Neoprävnenosti teto skupiny padaji ovsem i vsechny hypothesy 

 Leitgebovy o fylogenesi jednotlivych rodü teto skupiny. A zdä se näm 

 bezyyslednym o teto otäzce disputovati; pro moderni systematiku staci 

 naprosto poznatek, ze skupina Marchan tiacei takto vymezenä jest sku- 

 pinou üplne pfirozenou, jez mä svüj fylogeneticky püvod polyfyleticky 

 a to v Ricciaceich. 



Leitgebovo roztfideni Marchantiei — jez mä pro näs jedine prak- 

 tickou dülezitost, nebof ani z Corsinoei ani z Targionei neni ve stfedni 

 Evrope zädneho zästupee — pfijal doslovne Schiffner a po nem opa- 

 kuji je vsichni novejsi autofi ve svych pracech o jatrovkäch flor stfedo- 

 evropskych; tak hlavne Warnstorf, Loeske, Müller, Macvicar a j. Da- 

 leko vyhodnejsi a lepsi jest rozdeleni die tvaru a stavby samieiho re- 

 ceptakula, jak Müller naznacil v klici na str. 236. svych »Lebermoose«. 

 Rozdeleni toto podle toho, je-li receptakulum jednoduchou vetvi stelky 

 anebo rozvetvenou, bylo by, ponekud modifikovane, näsledujici (evrop. 

 rody) : 

 I. Simplices: Receptakulum jest jednoduche pokracoväni stelky anebo 

 jeji vyrüstek. Obal uzavirä jen jedinou tobolku. 



a) Stegocarpae: Stena tobolky v cas zralosti pukä podelnymi trhli- 

 nami: Clevea Lindb. (Cl. hyalina (Somm.) Lindb. — alp. päsmo 

 cele severni polok.), Sauteria Nees (S. alpina Nees — väp. skäly 

 v Alpäch a arkt. okrsku) Peltolepis Lindb. (P. grandis Lindb. — 

 väp. Alpy, arkt. päsmo). 



b) Operculatae: Tobolka otvirä se vickem, stena se netrhä: Re- 

 boulia, Fimbriaria, Grimaldia, Neesiella. 



Dr. Karel Kavina: Monografie Ceskych jatrovek. 8 



