127 



tento pfichäzi casto na teplych stränieh v jiz. Tyrolich, Svycarech, Dal- 

 macii, Francii, Spanelsku, Kavkazn, Abyssinii a v Himalajich. 



2. V Alpäeh pomerne casto naehäzi se arktickä Gr. pilosa (Hörn.) 

 Lindb. C=Gr. earnica Messalongo) habitem nesmirne na Neesiella rupestris 

 (Nees) Seh. upominajiei a nekterymi (1871 Lindberg, 1908 Schiff ner) take 

 k tomuto rodu pocitanä. Mä stelku mnohem sirsi nez pfedesle dva druhy, 

 casto a nepravidelne vetvenou, a na melce konkävnim povrchu jemne 

 teckovanou; epidermälni buiiky jsou nesmirne jemne, tenkostenne, dutinj' 

 dychaei präzdne bez vläken assimilacnich. Velke, blederüzove az cerveno- 

 hnede venträlm supiny pfesahuji svymi lancetovitymi 2 — 3 pfivesky 

 okraj stelky a cervenohnedä stopka plodniho terce jest podobne jako u 

 Gr. fragrans na basi i hofenim konci hustymi svazky dlouhych bilych 

 supin posäzena. Vlastnim domovem tohoto druhn jsou arkticke kraje, 

 kde ve Finsku, Svedsku, Norvezsku, Sibifi, Spicberkäch i Gronsku hojne 

 na skaläch pfichäzi. Präzdnymi dychaeimi dutinami i celym habitem po- 

 dobä a blizi se nesmirne r. Neesiella Schiffn.; blizsi üdaje najde laskavy 

 ctenäf u tohoto rodu. 



Pozn.: Die iizke, zlabovite vydute stelky, obrvenycb koncü teto, 

 a die silne pizmove vüne mozno sterilni rostlinku (Gr. fragrans) ihned 

 na stanovisku, rovnez charakteristickem, snadno poznati; anatomickä 

 stavba stelky i plodniho terce nepfipousti pak zädneho omylu. 



Zajimavo, ze na väpennem podklade v kultufe i pfirode zträci Gr. 

 fragrans typickou svoji vüni; nevonne tyto rostlinky, vzdy na väpennem 

 Substrate pfichäzejici, byly oznaceny jako var. inodora (Wallr.) Lindbg. 



V. Rod Neesiella Schiffner 

 (Engler-Prantl, Pflanzenfam. 1893 I. 3. p. 32.*) 



Syn. : Duvalia Nees in Magaz. d. Gesellsch. naturf. Freunde zu Berlin 

 1817, VIII. p. 271. sq^ tab. 10. 

 Grimaldia Lindenberg, Synopsis hep. europ. 1829 p. 108. esp. 



Stelka, podobnä nesmirne stelce rodu Grimaldia, jest vzdy lupe- 

 nitä, sirsi, modro- az sedozelenä, kozovitä, jemnä, na okrajich 

 tenounkä az prosvitavä; povrch v starsich partiieh jest d'ubko- 

 vany a vyhlodävany, v mladych üplne hladky, nezfetelne lehee policko- 

 vany. Celä stelka roste vice do sifky nez delky, laloky a vetve jeji jsou 

 rovnez v basi siroke, takze vypadä lalocnatä a nepravidelne jednoduse roz- 

 vetvenä. Assimilacni pletivo sklädä velke, präzdne komory 

 vzdusne, jichz steny byvaji ponekud vypukle, ale jez nemaji zädnych 

 assimilacnich vläken anebo desek. Dychaei otvory jsou 

 drobounke, jednoduche, temef nezfetelne; jsou zpravidla sestiboke 



*) Nove imeno rodu Duvalia Nees, nebot jmeno Duvalia bylo jiz r. 1812 

 zadäno Haworthem pro jihoafricky rod Aselepiadaeei. Pojmenoväna tak ku 

 pocte Chr. G. Nees ab Essenbecka (1776—1858), jenz prvni rod tento odlisil. 



