132 



terialu susenem mohl jsem se pfesvödciti; take Müller (1907 p. 267.) 

 uvadi, ze pro arktickö rostliny Grimaldia pilosa i carniea rozdil tento 

 neni trvalym. Zbyvaji tudiz jen rozdily ve vegetativnich cästech stt'>lky, 

 ktere jsme jiz pfehledue na str. 128. mezi obema rody vytycili. Grimaldia 

 pilosa (i f carniea) tvofi präve pfechod mezi obema rody, ackoliv vetsim 

 dilem patfi k rodu Grimaldia, pfedstavujic exti - emni bod ve fylogene- 

 ticke fade druhü toboto rodu, navazujici na rod Neesiella. 



Pozn.: Makroskopicky poznäme Neesiellu rupestris snadno die: 1. 

 charakteristicky modrozelene barvy; 2. lupenite, rozprostfene hojnea drobne 

 na okrajich lalocnate stelky; 3. jejim v mlädi hladkem a lesklem, jemne 

 podlouble polickovanem, v stäfi d'ubkovitem povrchu; 4. nezfetelnych» 

 drobnych supiu ventralnicb; 5. polokulovitebo, vyznacne brbolateho 

 a celokrajnebo receptakulu. 



VI. Rod Fimbriaria Nees 



in Horae phys. Berol. 1820 p. 45.') 



Syn.: Hyi^enantron Corda, Genera Hepaticarum 1828 p. 648. 



Dictyoebiton ( 'orda in seh. (teste herb. mus. reg. boh., Nees, Natur- 

 geseh. IV. 1838 p. 259). 



Rbacotheca Bisehoff in Seubert, Flora Azor. 1844 p. 12. 



Asterella Palisot de Beauvois emend. Trevisan, Nuov. cens. ep. ital. 

 1874 p. 10. 



Marchantiae spec. auet. 



Stelka drobnä, pentlicovitä az cärkovita, jednoduse vetvena, kozo- 

 vita, svetle nebo sive zelenä az cervene nabehla, na okrajich ztencenä a 

 nepravidelne lalocnata; na spodni strane jest silne kylnatä a nachovä. 

 Svrchni strana jest hladkä, nekdy nezfetelne polickovanä. Dychaci otvory 

 jednoduche, slabe vyvysene, vroubene nekolika koncentrickymi kruhy po 

 6 — 8 protählych a zahnutych bunek, valne od ostatnich epidermälnich se 

 nelisicich. Assimilacni pletivo jest vzdy mohutne vyvinuto a sestävä 

 zpravidla z üzkych, dodatecnymi pfehrädkami rozdelenych komor, jez 

 obsahuji krätka assimilacni vlakna; easto jsou tez komiirky uplne pi'azdne 

 anebo maji zelene desky po pfipade jen listny assimilacni. Zäkladni ple- 

 tivo jest jen skrovne vyvinuto a zpravidla jen na kyl stfedniho zebra 

 omezeno; buiiky jeho byvaji lokälne ztlustle, nekdj r i teckovane. Ven- 

 trälni supiny jsou u nejvetsiho poctu druhü velike, trojhranne neb vej- 

 cite a maji rüzne dlouhe pfivesky; jsou sestaveny v jedne fade po obou 

 stranäch stfedniho zebra. 



Jednodome, zfidka i dvoudome druhy. Antheridia ponofena jsou 

 ve skupinäch do stelky tesne za samieim plodonosem, nekdy i na kratkych 

 lalocich postrannich (jmenovite u druhü dvoudomych); stelka kolem 

 skupin jen nepatrne nadufuje a i supiny, zpravidla terc samei vroubici, 

 jsou velmi spore, casto chybi züplna. Antheridia jsou velmi cetnä, kazde 



*) Fimbria = tfäsne; die tfäsniteho kalichu pojmenoväna. 



