138 



v komürky, jichz steny prosvitajice pokozkou dodävaji povrchu stelky 

 charakteristickeho polickoväni. Uvnitf komürek jsou cetnä assimilacni 

 vlakna; tato pfimo pod prüduchem zakoneuji hyalinnimi lahvicovite pro- 

 tählymi bunkami, jez obsahuji cbloroplasty jen v basälni cästi, a hrajf 

 patrne znacnou uloku pfi assimilaci (viz str. 16.). Pod assimilacni vrst- 

 vou jest zäkladni pletivo parenchymaticke z polygonälnick bunek, jichz 

 .steny jsou teckovite neb cärkovite ztlustle. Bunky svrchnich vrstev ob- 

 sahuji spofe chlorofyl, ostatni ale vrstvy jsou üplne chlorofylu proste; 

 vseehny maji vsak hojnä skrobovä zrna, zvläste k podzimu ve velkem 

 mnozstvi v zäsobu ulozenä. Velmi hojnjmi ükazem jsou i velke koule 

 olejne, jez po jedne neb dvou i tfech v jedne bunce, jsou po zäkladnim 

 pletivu roztrouseny a cele rostlinee velmi charakteristickou vüni doda- 

 vaji. Stfedem stelky, jez nam pfedstavuje jakesi zebro, tähnou se hori- 

 zontälne v pletivu zäkladnim dlouhe slizove kanälky, ktere zaklädaji se 

 jiz zähy za vegetacnim vrcholem jako fady sirokyeh, välcovitych bunek. 

 Zdä se, ze ücelem techto kanälkü jest udrzovati hojnost vody pro pfipad 

 vyschnnti. V bocnycb partiicb stelky jsou na misto kanalkü pfitomny 

 jednotlive slizove bunky, ktere nekdy byvaji i po dvou za sebou. Na 

 spodu ohranicuje stelku spodni epidermis, tvofenä 2 — 3 vrstvami nizkych 

 isodiametrickych bunek o stenäeh purpurove zpravidla zbarvenych; mezi 

 temito bunkami roztrouseny jsou hojne vetsi, ktere vybihaji v rhizoidy, 

 cipkate i hladke — prve hlavne jen v üzlabi supin. Po obou stranäch 

 stfednibo zebra jsou sestaveny v fade venträlni supiny, tvaru okrouhle 

 polomesiciteho neb jazykoviteho s kruliovitym malym pfiveskem; jsou 

 sikmo inseroväny, v kratsich neb delsich intervaleeh, velmi casto rüzove 

 az nachove zbarvene a obsahuji v bunkäeh cetne kapky olejne. 



Dvoudomä. Samci orgäny v elipticnych tercich pfisedlych na krät- 

 kych postrannich lalocich stelky; terce jsou tmavefialove, na povrchu 

 hrube bradavicnate a maji okraje valovite vyvysene a cetnymi supinami 

 chranene. Antheridia jsou hluboko ponofena v lahvicovitych dutinäch, 

 vyüstujice v kuzelovitych papilkäch; mezi temito jsou rozlozeny jedno- 

 tlive dychaci dutiny, jez jsou huste vyplneny assimilacnimi vläkny az 

 k samemu otvoru sahajicimi a skoro jej uzavirajicimi. Hyalinni bunky 

 lahvicovite nejsou pfitomny, dychaci otvory samy pak jsou uzsi, trub- 

 kovite; terc oddelen jest od ostatni stelky dosti hlubokou ryhou, v niz 

 nachazi se vläskovite, sliz vylucujici trichomy. Rovnez i slizove bunky 

 jsou v celem terci hojne pfitomny. Vyprazdnoväni antheridii deje se 

 nähle a prudce stazenim sten dutiny, takze obsah antheridii jest daleko 

 z papilovitych vyvysenin terce vystfikovän. Plodni terc, receptakulum, 

 jest v cas zralosti vyzdvizen na dlouhe, oble, nekdy plose smackle, hya- 

 linni neb narüzovele stopce skoro üplne hladke, na venträlni strane je- 

 dinou ryhou opatfene a na basi obdane valem zdufeleho assimilacniho 

 pletiva stelkoveho. Receptakulum jest tupe kuzelovite a na okrajich melce 

 peti- az osmilalocnate; na svrchni strane mä jen slabe vyvinute dutiny 



