139 



dychaci a na spodu pak mezi kazdym lalokem mä jedine archegonium, 

 chränene valem. Tobolka jest podloukle vejcitä, tmavohnedä, kratee stop- 

 katä, obdanä toliko cepickou a obalem, nebof kalich chybi; steny tobolky 

 jsou jednovrstevne a bunky spirälkami vytuzeny. V cas zralosti otvirä se 

 tobolka malym nepravidelne odpadävajicim vickem a radiarnim po te 

 roztrbänim sten. Spory velke, mnohobunecne, papillosni, blede neb temno- 

 hnede. Elatery krätke s tfemi neb ctyfmi spirälkami. 



Vegetativni rozmnozoväni deje se jednak snadno ulamujicimi se 

 adventivnimi vetevkami, jednak zvlästnimi, nahnedlymi a jako spendli- 



Obr. 27. Fegatella conica (L.) Cda: 1 antheridiovy terc (skut. vel.), 

 2 zäklad samiciho terce, 3 schematicky prüf ez sanicim tercem: a ant- 

 heridiovä dutina, p vyvodny jeji kanäl, b supiny venträlni, v stel- 

 kovy val, v jehoz üzlabi jsou slizove triehomy, r rhizoidy, £ samci 

 reeeptakulum ( 3 / 2 zvets.), 5 schematicky jehoprüfez: c okraj recepta- 

 kula, b obal, a cepicka, d tobolka, 6 rozpuklä tobolka (6kr. zvets.), 7 prti- 

 fez stopkou receptakula, 8 vytrus s elaterem (200kr. zvets.); Kokofin. 



kovä blavicka velkymi blizkami na spodu hlavniho zebra mezi rhizoidy 

 vznikajicimi. Hlizky tyto byvaji zvläste v zime hojne pfitomne; vzni- 

 kaji stejne jako adventivni vetevky z bunek spodni pokozky, kterä se na 

 jednom miste vyklene a vzroste ryckle v hrbolek lehce upadävajiei a na 

 pfihodnem miste v novou stelku vzrüstajici. 



Rod Fegatella citä pouze dva druhy: F. conica (L.) Corda, 

 vseobecne po cele severni polokouli rozsifenou, u F. supradecomposita 

 (Lindb.) Stephani (= Sandea supradec. Lindb.) v Cine a Japanu domäci; 

 F. japonica Stephani jest jen luxuriatni forma prveho druhu. Starsim bo- 

 taniküm byla znäma jen F. conica, jiz zamenovali s Marchantia polymorpha; 

 proto take nachäzime velice casto obe tyto jatrovky pospolu pod jednim 

 jmenem v herbäfich i starych spisech botanickych vyobrazeny. Teprve 

 Linne rozeznal Marchantia polymorpha a M. conica; Necker r. 1791 od- 

 delil posledni jako samostatny rod Conocephalum, lec teprve Raddi r. 1818 

 pfesneji ohranicil rod Fegatella, jenz v nynejsim poneti vymezil az 

 Corda r. 1829. Nektefi hepatikologove, jako ku pf. Schiffner, Stephani 



