142 



z tenkostennych, zfidka slabounce v rozich ztlustelych sestibokych bunek. 

 Assimilacni pletivo nizke, sestävajici z velkych komürek fi'dce vyplne- 

 uych assimilacnimi rozvetvenymi vläkny; pfimo pod dychacim otvorein 

 maji vlakna konecne bunky hyalinni, lahvicovite. Zäkladni pletivo mo- 

 butne jest vyvinuto a sklädä se z parenchymatickych, casto sifkovite 

 neb cärkovite ztlustlych bunek; obsahuje cetne slizove kanälky i kru- 

 peje olejne. Na pficnem prüfezu spatfujeme ve stfedu stelky neoby- 

 cejne siroke, dole slabe vyklenute zebro, jez po stranäch znenähla v bo- 

 ky pfecbäzi; liofeni strana jest üplne rovna nebo jen melce ve stfedu 

 konkävni. Venträlni supiny jsou nesoumeme vejcite, sikino po obou stra- 

 nacb vetknute a maji velky, kruhovity pfivesek, se zäkladni supinou jen 

 jednobunecnou stopkou souvisejici; jsou velmi jemne, hyalinni, nekdy na 

 okrajicb nebo i eele slabe nachove a bunky jich obsahuji hojne krüpeje 

 olejne ( — Müller udavä, ze kapek olej. vübec postradaji!). Rbizoidy bile, 

 liojne, hladke i öipkate; tyto vznikaji v üzlabi venträlnich §apin, nebo i 

 z basälnich jich lalokü. 



Dvoudoma. Samci terce tmave nachove az skoro cerne, 

 diskovite, ovälne, pfisedle na konci krätkych laloki°i postrannich. 

 Samici plodnice zvonkovite kuzelovite, na dlouhe, hya- 

 linni blede stopce opatfene jedinou ryhou zavodüovaci. Na spodu 

 receptakula jsou vetknuty hruskovite, jiodlouhle vejcite tobolky hnede, 

 chränene toliko jemnou rourkovitou cepickou a srostlymi obaly. Steny 

 tobolky maji bunky se spiralnimi i kruhovitymi hnedymi ztlü- 

 steninami a roztrhävaji se nekolika podelnymi zuby, jez se nahoru svinuji; 

 pfi tom soucasne odpadava nejhofejsi cast tobolky jako nepravidelne 

 vicko, jehoz obrysy naznaceny jsou jiz ve stene tobolky päsem silneji 

 ztlustelych bunek. Spory jsou kulate neb okrouhle, neobycejne velke, 

 60 — 120// v prümeru, tmavohnede a na povrchu papillosni; byvaji zpra- 

 vidla vicebunecne, nebot prvä stadia kliceni, rozdeleni obsahu v nekolik 

 bunek, prodelavaji jiz ve sporogonu. Elatery krätke, tluste, hnede (450 — 200 /< 

 dlouhe) a maji 3 — 5 hnedych spirälek. Pohlavni orgäny dospivaji v cervnu, 

 spory jsou zrale v fijnu, ale az teprve v bfeznu a dubnu pukaji tobolky 

 a spory vyprasuji. 



Vegetativni rozmnozoväni pomoci drobounkych hlizek na spodu 

 stelky snadno se ulamujicich. 



Velkä a napadnä tato jatrovka jest vseobecne rozsirena po cele 

 severni poloukouli; jest zvläste charakteristickou rostlinou pro substräl 

 väpenny. V Cechäcb jest v podhorskych i horskych krajich velmi rozsi- 

 fenou, skladajic na chladnych, stinuych a vlhkych mistecb samojedinä 

 formace. Obzvläste vyznacnou jest pro stinne chladne rokle cenomanskyeh 

 piskovcü, jichz steny pokryvä v rozsahlych povlacich; naproti tomu v ji- 

 nych krajinäch, jmenovite nizsi polohy, jako na pf. v Polabi, jiznfch 

 Cechäch a pod. jest vzäenon. 



