148 



f. gibbosa Nees, Naturg. 1838, IV. p. 120. Syn.: Preissia commutata 

 var. tuberculata Hampe in lit. sec. Nees 1. c. — Paprsky recepta- 

 kula jsou neobycejne vynikle, pfesne ohranicene a vzdy v poetu ctyf 

 pfitomne. Charakteristickä forma pro väpenne tufy okoli Prazskeho. 

 Preissia comm. vybirä si se zvlästni oblibou väpencovy Substrat, 

 jmenovite v horäch, kde casto tvofi rozsähle povlaky; v nizine stihneme 

 ji nezfidka i na starych suchych zdech. Lee velmi castou jest i v mo- 

 cälech a na vlhkem väpennem detritu v nizine i v pohofi. Ve vlasti nasi 

 jest bojnou, ac pfeee pomerne fidsi nez Marehantia anebo Fegatella, 

 v jichz spolecnosti casto se vyskytä. Charakteristiekou a bojnou jest 

 v okoli prazskem (nejstarsi, jiz Opicovi, Leitnerovi i ostatnim botaniküm 

 te doby znämä stanoviska jsou piskoveove skäly v Liboci a ve Hvezde, 

 hojnou jest v üdoli Karlickem, u Roblina, Libsic, Letek, Davle, Trnove 

 a j.), casto vyskytä se v mocälecb polabskycb pospolu s Drepanoclady 

 (Lysä, Velenka, Liblice, Vsetaty, Öelakovice !), obvyklym zjevem jest na 

 cenomanskycb piskoveich (Kokofin, Öesko-Saske Övycarsko!) a na pra- 

 hornim väpenci v nasich boräcb vyskytä se easto v mnozstvi üzasnem. 

 Podle vlbkosti stanoviska meni svoje vzezfeni: Na vlkycb mistech 

 jest stelka jeji üzce pentlicovitä, tmavozelenä, roste ve volnych skupinacb 

 po substrätu a ma reeeptakula drobna s nezfeteln5 T mi neb i zfetelne vy- 

 stouplymi zebry (f. gibbosa) na dlouhycb, stiblych stopkacb; v bezpro- 

 stfedni blizkosti vody, v ovzdusi parami pfesycenem, podle vodopädü, 

 rozlezä se je^dnotlive a mä uzounkou, vidlicnate vetvenou stelku, v niz 

 zpravidla cbarakteristickä sklerencbymatickä vläkna jen spofe, casto vübee 

 nejsou vyvinuta (f. angustissima). Na suehycb vyslunnych opet nn'stecb 

 jest stelka mensi, ale sirsi, cervenave sedozelenä, bojne srdeite zafeza- 

 vanä, v buste povlaky spletenä a mä velkä reeeptakula na krätkycb sil- 

 nycb stopkäch. Lee vsechny tyto rozdily a odehylky jsou velmi nestäle, 

 takze nestaci k obraniceni nejakycb odrüd. 



V sterihiim stavu byvä Preissia zamenoväna velmi casto s Mar- 

 cbantii a Reboulii, po pfipade i s üzkou na okrajich purpurove zbarvenou 

 Pegatellou.*) Od Marcbantia polymorpba se lisi: 1. nedostatkem pohärku 

 rozmnozovaeieh, 2. nedostatkem supiu okrajovych, 3. nemä nikdy cernycb 

 prubü ve stfedu stelky. Od Reboulie rozeznävä se ihned die polickoväni 

 povrchu stelkovebo, ktery u Rcb. jest vzdy hladky, nanejvys slabe bra- 

 daveity. Fegatella pak lisi se zase od Preissie näpadne velkymi policky 

 se siroce bile vroubenymi pory uprostfed. Pod mikroskopem ovsem roze- 

 znaji se vsechny tri tyto jatrovky velice snadno die slozeni prüduchu, 

 tvaru supin i cele stavby stelkove, jak jiz na str. 116. bylo udäno. 



Skoro ve vsech starsich stelkäcb nachäzime v postranni cästi zä- 

 kladnibo pletiva v zebru bunky bojne byfami vyplnene; ponevadz sou- 



*) Tak ku pf. v musejnim herbäfi nasli jsme nekolikräte cbybne urcenou 

 i sainyiu Schiffnerem Preissii. 



