167 



Dik svoji intensivni vegetativni propagaei rozsifuje se velice 

 rychle a tvofivä na kypre püde zahradni cele, svetlezelene a leskle po- 

 v]aky a stävä se nezfidka i nemilou pleveli v kulturäch zakradnich. Roz- 

 vetvoväni stelky jest pfesne dichotomieke, pfi cemz Ize casto pozorovati, 

 ze pohärek s rozmnozovacimi telisky nabyvä jakehosi vyznamu listu an- 

 gulärniho, nebot se stavi nad tdiel dickotomie; <$ rostlinky maji zajimave 

 dickopodium (viz str. 18., 109.). Na podzim eelä stelka, az na nepatrnou partii 

 ve vyfezu na konci stelky, kde skryt jest vegetativni vrckol, odumirä a 

 az teorve koncem dubna a v mäji, pocne vrehol svoji cinnost; ale jiz na 

 mladicke, sotva nekolik milimetrü dlouke stelee vytvofi se pohärek s roz- 

 mnozovacimi telisky, ktere ryekle jatrovku v nejblizsim okoli rozsifi. 



Nekdy byvä i jednodomou. Le Jolis rozeznävä die tobo dva druhy: 

 jednodomou L. Michelii, jez pry jest identickä s püvodni L. vulgaris 

 Micheli a jedine jizni Evrope domäci a dvoudomou L. Dillenii, kterä jest 

 vlastni severnejsim krajüm. Du Mortier (1874 p. 147.— 148.) uvädi vedle 

 tobo druhy rozlisovaci znak, ze totiz L. cruciata Du Mortier (identickä 

 s L. Michelii Le Jolis) nese vzdy na stelee pohärky s rozmnozovacimi 

 telisky, kdezto L. Dillenii mä tyto jen na cJ rostlinäch; 2 stelka pry 

 nikdy pohärkü nemä. Lee oba znaky jsou velmi labilni; vzdyf jiz i u ji- 

 nych Marchantiacei, jako na pf. u Reboulie, Preissie i j. jsme se pfe- 

 svedcili, ze rozdeleni pohlavi jest znakem velmi nestälym. A ze Du Mor- 

 tierüv znak neni valne ceny, müzeme se lehee v pfirode i v kultufe nejen 

 na Lunularii, ale i Marchantii pfesvedeiti. Dluzno tudizpokus Le Jolisiho 

 o rozdrobeni stareho druhu Linneovskeho v kazdem smeru za pochybny 

 oznaciti. 



Pozn. L. cruciata poznä se okamzite die svetlezelene, leskle stelky 

 nesouci vzdy pülmesicite pohärky, takze nelze ji vübec s jinym druhem 

 ani zameniti. 



3. Jungermanniaceae Corda, 



Genera hep. 1828 p. 651. 



Syn.: Lichenastra tetraeephala Wallroth sec. Rabenhorst, Kryptogamenfl. 



1848 p. 12. 

 Hepaticini Corda, Genera hep. 1828 p. 651 ., Hübener, Hepaticolog. 



germ. 1834 p. 32. 

 Jungermannieae Nees, Naturg. der europ. Leberm. 1833, I. p. 84. 

 Jungermaniales Schiff ner, Engler-Prantl, Pflanzenf. 1909, I. 3. 1. 



Hälfte p. 6. 



Jatrovky sestelkou lupenitou, lalocnate vice mene 

 hluboko zafezävanou neboi vlodyzku a listky rozlise- 

 nou; pletivo stelky nemä nikdy rozlisenu vrstvu pletiva 

 assimilacniho anidutiny vzdusne, ani otvorü dychacich. 

 Rhizoidy jsou jen jedineho druhu, pouze hladke. Pohlavni 



