170 



vetvemi porusuje se nesmirne pravideluost vetveni normälniho a stizuje 

 orientace; namnoze ale podminuje rozmanita kombinace obojiho druhu 

 vetveni charakteristicky habitus eele rostlinky. 



Stelka vetsiny druhü, kde jest lupenitou a plochou, mä nejcasteji 

 tvar siroce pentlicovity, nebo vejifovite, parohovite, prstnate neb i jinak 

 lalocnaty. Pfechod ku rodüm, jez maji rozlisenou stfedni osu a listky 

 tvofi stelky r. Blasia L., Fossombronia Rad., Petalopbyllum Gott., No- 

 teroclada Tayl. a Trenbia Göb., jez zahrnovany byvaji ve skupinu Codo- 

 nioideae. 



Jiz stelka u r. Calycularia Mitt., jinak nesmirne stelce r. Pellia 

 podobnä byvä u nekterych rodü nepravidelne na okrajich melce v laloky 

 zafezävanä a vlnite zkadefenä. U r. Blasia jest stelka ve stfedu opatfena 

 silnym, ostfe vyniklym nervern a hluboko rozdelena v nepravidelne, polo- 

 okronhle laloky, nestejne velike a navzäjem oddälene; jeste hlonbeji a 

 v cetnejsi laloky mä rozdelenon stelku r. Petalophyllum, kde laloky json 

 huste, paralellne za sebou spofädäny. U r. Fossombronia setkäväme se 

 jiz s dokonale rozclenenou stelkou v osu i listky, klere vsak jsou veli- 

 kosti i tvaru jeste znacne nestäleho, na okrajich laloßnate a vlnite zpro- 

 hybane. Nejvetsi pokrok jevi se vsak u r. Noteroclada Tayl. a Treubia 

 Göb., kde jsou listky jiz tvaru i velikosti stäleho, jsouce pravidelne po 

 obou stranäeh stfedni osy sefazene. Ze listky techto rodü jsou shodne 

 s ukrojky stelkovymi u r. Blasia, nelze naprosto pochybovati; a take 

 Leitgeb, ktery vykrojky u Blasia nevhodne slovem »listky« oznac-uje, do- 

 käzal, ze vyvoj techto ütvarü jest u vsech jmenovanych rodü stejny a 

 od vyvoje listkü foliosnich Jungermanniacei odlisny. Zaklädani pfehrädek 

 deje se pfi vyvoji jmenovanych ütvarü stejue jako v segmentech stelkovych 

 ostatnich dokonale frondosnich forem; jmenovite naprosto chybi zaklad 

 dvou lalokü, jak jest u listkü druhe skupiny pravidlem. Ve vyvoji timto 

 souhlasi i rody Haplomitrium Nees a Calobryum Nees, jez maji doko- 

 nale rozlisenou osu a listky spirälne, nikolivek bilaterälne jak nachäzimc 

 u foliosnich Jungermanniacei, kolem osy sestavene; z te pficiny pocitaji 

 se tyto rody k Jungerm. frondosnim. 



Na spodu stelky byvaji nekdy vyvinuty supinky rozmaniteho 

 tvaru, velikosti i poctu; nejcasteji jsou to Jen jemne blänite ütvary, 

 c.asto nepravidelne na spodu stelky rozsete a namnoze i v papilky pfe- 

 chäzejici, jak näzorne zejmena u r. Blasia L. jest patrne. Leitgeb a po 

 nem i Schiffner nazyvaji tyto supinky düsledne »amphigastriemi« srov- 

 nävajiee je se spodnimi zakrnelymi listky foliosnich Jungermanniacei; 

 näzor tento i näzev, jak jiz z jednoducheho srovnäni obou ütvarü plyne, 

 jest naprosto falesny, a lepe pouzivati pro ne jmena »supinky«, nebof 

 shodne jsou docela s ventralnimi supinami Bicciacei a Marchantiacei, 

 tfebas ze takoveho vyvoje nedosahuji. Stejne tak proste vyrüstky stel- 

 kove, jimz mozno analogicky pfiznati bodnotu trichomovou, jsou ze- 

 lene listkove vyrüstky na dorsälni strane stelky u r. Mörckia (iot., ktere 





