173 



vrstev, ktere teprve pozdeji, kdyz ukoncen byl terminälni vzrüst mladebo 

 embrya, rozlisi se v cäst tobolkovou a stetovou. V prve nastane opet roz- 

 deleni steny od arehisporia, v drube bunky nasbromazduji znacne mnozstvi 

 sbrobu a pf icnymi vodorovnymi pf ehrädkami se jeste rozdeluji. Temef az 

 do svoji üplne zralosti züstävä sporogon uzavfen v cepicce a obalech, az 

 pak nable, skoro simultanim protazenim stetu (pfi cemz zmizi skrobovä 

 zrnka z bunek jebo), se tobolka vznese zpravidla vysoko nad stelku, pro- 

 trhnuvsi cepicku, popfipade i obal ji svirajici. Dlouby, byalinni a elegantne 

 stibly stet nemä vsak valnebo trväni; zähy, v nekolika dneeb (casto jiz 

 po nekolika bodinäeh), kdyz spory byly z tobolky vypräseny, uvadä amizf, 

 tenkostenne bunky jebo, Jen turgorem v tubosti udrzovane se üplne roz- 

 pousti. Tobolka, jen u r. Spbaerocarpus Micb. a Riella Moat. kraticee 

 stopkatä, skoro pfisedlä, jinak vzdy na dloubem stetu se zvedajiei, mä 

 stenu toliko u r. Haplomitrium Nees, Mont a Spbaerocarpus Micb. jedno- 

 vrstevnou, jinak ale vzdy ze dvou i vice (Mörckia Gott., Pellia Eaddi, 

 Blasia L.) vrstev bunek, jicbz steny byvaji rozmanitymi ztlusteninami 

 vytuzeny, slozenou. Tobolka pukä v cas zralosti ctyfmi stejnomernymi 

 cblopnemi; jen u r. Spbaerocarpus Micb., Riella Mont. a nekolika mälo 

 jeste druhü, rozpadä se nepravidelne hofeni cäst jeji steny. Vedle spor 

 tvofi se v arebisporu take sterilni bunky, obycejne v elatery vyvinute; 

 jen u poslednicb dvou jmenovanycb rodü, ktere vübec nesmirne od vsecb 

 ostatnicb Jungermanniacei se odcbyluji, züstävaji sterilni buiiky nepra- 

 videlnebo tvaru, bez bygroskopickych spiral, fungujice jen jabo vyzivne 

 buiiky pro matefske buiiky sporove. Spory tvofi se^z matefskych bunek 

 poctvefenim a maji näsledkem toho tvar vice mene tetraedricky; steny 

 spor jsou papillosni anebo i listnovite strukturoväny. Vedle elaterü jsou 

 u rodü Aneura Dum., Pellia Raddi a Metzgeria Raddi pfitomny i elatero- 

 fory; u r. Blasia L. jsou tyto zakrnele v dloube välcovite, sem tarn ne- 

 stejnomerne krubovite vytuzene bunky, ktere ojedinele na basi tobolky 

 se nacbäzeji. Kliceni spor deje se zpüsobem jiz ve vseobecne podrobne 

 cästi vylicenym. U r. Pellia Raddi a Noteroclada Tayl. prvni pfehräd- 

 koväni spor nastäva jeste v tobolce, takze spory jiz pf ed vypräsenim jsou 

 vicebunecne. 



Vegetativni rozmnozoväni deje se nejcasteji adventivnimi vetvickami, 

 ktere velice snadno se ulamuji (Metzgeria Raddi, Mörckia Gott.), supin- 

 kami (Blasia L.), jednobunecnymi zvlästnimi telisky, bud na povrcbu stelky 

 (Aneura Dum.) po pfipade i vicebunecnymi ve samostatnycb nadrzkäcb 

 (Blasia L.) odmesovanymi, nebo na dlouhycb stopbacb (Treubia Göb.) 

 na dorsälni strane stelky oddelovanymi. U r. Pellia Raddi slouzi k temuz 

 ücelu drobounke blizky na spodu blavnibo zebra se tvofici. 



Uziväme pro skupinu tuto stareho näzvu Neesova »Frondosae«, 

 ackoliv Leitgebüv zajiste jest nemene vhodnym; cinime tak ale nejen die 

 präva zvykovebo, nybrz i proto, ze lupenita stelka, kterä v techto pfi- 

 padecb skutecne pfevladä, jest znakem daleko näpadnejsim a oprävnenejsim 



