1S4 



Lichenastrum, Chamaedryos multifidae divisura Dillenius, 1 1 > i cl . p. 509, 



tab. LXXIV. f. 44. ex p. 

 Jungermannia fronde foliosa, läeera, ex latere florit'era Haller, Ilist. 



stirp. Helv. 1768 p. 63 



.Inngermannia pinguis Linne, Spec. plant. 1753. II. p. 1602, Necker, 



Meth. musc. 1771 p. 126., Weber-Mohr, Tasehenb. 1804 p. 432., 



Schwaegrichen, Hist. musc. prodr. 1814 p. 31., Weber, Hist. musc. 



bep. prodr. 1815 p. 93., Lindenberg, Synopsis 1829 p. 98., Ekart, 



Synopsis Jung. 1832 p. 62., Wallroth, FL crypt. germi 1833 p. 47. 



Roemeria pinguis Raddi, Jungermanniog. etr. 1820 p. 48 ex p. 



Riccardius pinguis F. S. Gray, Natural arrangement of Brit. pl. 1821 



p. 683. 

 Aneura sessilis Sprengel, Syst. Vegetab. 1825, IV. p. 232. 

 Metzgeria pinguis Corda, Genera hep. 1829 p. 654., Deutsch]. Jungerm. 

 (Sturm, Flora) 1835 p. 57, tab. XV., Hampe, Prodromus Fl. hercyn. 

 1837 p. 93. 

 Gymnomitrion pinguis Hübener, Hepatieol. germ. 1834 p. 41. 

 Riccardia pinguis Lindberg, Hepaticae in Hibernia 1. 1874 p. 514. 

 Riccardia fuscovirens Lindberg, Musci scandinavici 1879 p. 5. 

 Aneura latissima Spruce, Transact. Edinb. Bot. Soc. 1885 p. 544. 

 V rozsählych, pekne smaragdove az tmavozelenych povlacich, anebo 

 i hvezdovitych skupinäch. Stelka siroce pentlicovita 3 — 15 mm sirokä, 

 2 — 8 cm dlouhä, silnä, masitä a charakteristicky mastne lesklä. Okraje 

 rovne, casto vystoupave, drobne nepravidelne zafezavane, nekdy i slabe 

 vlnite. Na spodni strane jest o neco mälo svetlejsi nez na svrchni, byvä 

 slabe vypuklä a nese eetne, kratke rhizoidy. Pröfez jest slabe konkav- 

 konvexni, na spodu jest slabounce vypukly, v prostfed 8 — 15 vrstev bu- 

 necnych silny, k okrajüm znenahla se ztencujici, az okraje samy jsou 

 jen dvouvrstevne. Epidermis mä bunky mensi, tenkostenne, se svrchni 

 stenou vice mene vypuklou, pfedstavujici reflekcni plochu, ktera pod- 

 minuje mastny lesk stelky. 



Dvoudomä, lec rostlinky obojiho pohlavi zpravidla v jedincm 

 trsu pohromade pf ichazeji. Samci rostlinky jsou mensi nez samici a 

 zpravidla jen 6 — 8 vrstev bunecnych ve stfedu stelky tluste ; maji po 

 stranäch kratke, okrouhle, nepravidelne mnohonäsobne la- 

 1 o c n a t e v e t e v k y, jez nesou na svrchu cetnä antheridia. A r ch e g o n i a 

 jsou obdobn^ seskupena mezi supinkovitymi, tfisnitymi i vlaskovityini 

 vyrustky stelkovymi. Cepicka jest välcovita az 1 cm dlouha. üplnä 

 bladkä nebo i vläskovitymi chloupky na koncich kyjovite zdufenymi po- 

 kryta; chloupky tyto jsou tehoz püvodu a vyznamu jako oehranne su- 

 pinky kolem archegonii, nebof nachazime na cepicce vsechny mozne pfe- 

 chody obou ütvarü. Stena cepicky jest tlusta, masita z vöt.siho poctu 

 vrstev bunek nad sebou; prostfedni bunky maji blänu kollenchymatickv 

 ztlustelou. Tobolka mä dlouhy (2 — 8 cm), jemny, hyalinni stet a jest 



