185 



tvaru vejciteho. Stena jeji jest d vou vrstevnä: vnitfni vrstva slo- 

 zena jest z bunek majicich tluste, silne, kruhovite ztlusteniny 

 nästenne, vnejsi vrstva vykazuje toliko huste, uzlovite listny 

 vytuzovaci. Zralä tobolka pukä az k basi ve ctyfi ven se stäcejici chlopne, 

 jez na koncich nesou stetieky konickych el ate.ro f orü. Elatery 

 k obema koneüm ztencene, ve stfedu 10 u siroke, 150 — 300 ,« clloube, s je- 

 dinou sirokou hnedouspirälou; setrvävajl dlouho jako (1 — 1'5 mm 



Obr. 35. Aneura piitguis (L.) Du M.: 1 plodnä rostlinka (2kr. zvets.), 



2 pficny prüfez stelkou (40kr. zvets.), 3 spora (250kr. zvets.), i elater 



(150kr. zvets.); Hfebeny. 



dlouhe) stetieky s elaterofory na spickäch ehlopn]. Spory jsou kulovite 

 tetraedricke, tmavohnede, jemne bradaveite 25 ,« vprüm. Jatrovka z jedneeh 

 nejpromenlivejsich — ; ceske rostlinky mozno strucne takto rozvrhnouti : 



var. glauca m. var. n. Stelka sedozelenä, siroce stuzkovita, 3 — 8" mm si- 

 roka, 5 — 40 mm dlouhä, velice kfehkä, s okraji vystoupavymi, siroce 

 lalocnatymi a kadefavymi. Stelka jest ve stfedu jen 5 — 8 vrstev 

 silna, okraje mä dvouvrstevne; bunky epidermälni neobycejne silne 

 jsou vypukle. Dosti hojnä niezi travou na vlhkyeh mistech s pod- 

 kladem jilovitym. Tvofivä nekdy zajimavou formu: 

 inearis m. se stelkou uzounce cärkovitou (1 — 1*5 mm sirokou), jedno- 

 duebou. 



lobulata Nees, Naturgeseh. d. europ. Leberm. III. 1838 p. 427. Stelka 

 siroce pentlicovitä, pekne smaragdove az cernozelenä, plazivä, s okraji 

 vystoupavymi, drobne lalocnatymi a zkadefavymi. Ve stfedu jest 

 stelka 8 — 14 vrstev silnä, okraje mä jednovrstevne; epidermälni bunky 

 jsou jen slabe vyklenute. Hojnä vsude na vlhkyeh mistech. 



f. fusco-virens Lindberg, Musci scand. 1879 p. 5. pro spec. (sub Eiccardia). 

 Syn.: A. pinguis a 1 crassior Nees, Naturgeseh. III. 1838 p, 427. — 



f. li 



var. 



