187 



nepostacuji; ostatne skoro na kazdem stanovisku uajdeme vzdy typicke 

 rostlinky Aneura pinguis, ktere maji stelku rovnez 14, ano i vice vrstev 

 silnou. Proto uvädime tento »elementärni druh« jen jako formu. 



Ostatni formy mohou se dobfe sefaditi ve dve fady, poprve Neesem 

 sprävne rozlisene: K prve, lobulata, nälezi rostlinky se stelkou sirokou, 

 plazivou, s okraji vzhüru vyhnutymi, jez pfichäzeji jednotlive rozlezle 

 na vlhke püde, na stenäch pfikopü a bfezich kalti, kdezto druhä fada, 

 denticulata, zahrnuje rostlinky uzsi, nepravidelne rozvetvene, i na okrajich 

 ploeke a drobounce lalocnate, takze vypadaji jakoby byly zuhat'; pfi- 

 slusnici teto fady tvofi huste skupiny na lesnich mokfadlecb, lucnich ba- 

 zinäch, raselinäch, anebo i jednotlive se mezi bazinnymi mechy rozlezaji. 

 Tvar stelky se znacne meni die vlhkosti mista, na nemz rostlina roste; 

 mene odvislou zdä se byti tloustka stelky, kterä dosti bouzevnate a pra- 

 videlne se zaehovävä. 



Ceskä naleziste toboto drubu neuvädime, nebof jest vsude vseobecne 

 rozsifenym a zädne krajine nechybi. Sterilni stelka Aneury podobä se 

 nesmirne stelce r. Pellia, takze snadno obe jatrovky mohou byti zame- 

 neny. Aneura jest vsak barvy vzdy s odstinem do modra, tmavsi a na 

 obou stranäch stejne zelenä; nemä stfedniho zebra a vetvi se nepravidelne 

 lalocnate. Naproti tomu Pellia mä stelku svetlejsi, vzdy s odstinem do 

 cervenobneda a mä vzdy zfetelne stfedni zebro, ktere zvläste pfi prühledu 

 jako tmavsi pruh jest patrne; stelka take jest na svrchu eiste zelenou, na 

 spodu ale tmavsi, nahnedlä neb nacervenalä, rozvetvuje se vidlicnate, 

 jest na koncich silne vykrojena a tu na spodu uzlovite ztlustlä, eoz vse 

 u Aneura nikdy nepfichäzi. Mimo to daji se oba rody, zvläste starsi jich 

 stelky, dobfe rozeznati podle näsledujiciho znaku anatomickeho: bunky 

 u r. Pellia obsahuji cetnä, kulatä a velkä, 5 — 12 ,« v prümeru majici 

 zrnka skrobovä, kdezto u r. Aneura skoro vzdy jsou bunky bez skrobo- 

 vych telisek, anebo nanejv} r s maji jen mälo drobouckych, teckovitych 

 zrnek skrobovych sotva 1 — 3 u v prümeru. Eozdil tento jest obzvläste 

 dobfe patrny na pfienem prüfezu po zkousce s JKJ. Nektere vodni 

 formy Aneury podobaji se zvläste Pellia Fabroniana, na prvni pohled 

 skoro k nerozeznäni; ale vzdy se Pellia prozradi cervenavym svym nä- 

 dechem a pfitomnosti stfedniho zebra. 



Aneura pinguis zaklädä plody jiz na podzim; po celou zimu zü- 

 stävaji inlade sporogony vsak uzavfeny v kalyptfe, kterä jako maly hr- 

 bolek na postrannich lalocich stelky jest patrna. Teprve koncem ünora 

 a v bfeznu kalyptra vzrüstä, protahuje se v blede zeleny välec, z nehoz 

 az teprve v kvetnu vynikä tobolka na dlouhem stetu; tu pak zralä nähle 

 se roztrhävä, pfi cemz spory pospolu i s elatery, ktere pravidelne jsou 

 spofädäny v fadäch ku vrcholu tobolky smefujicich, jako präsek daleko 

 jsou rozmeteny. Rozhazoväni spor v dobe pozdejsi obstarävaji zbyle ela- 

 tery, stetickovite sefazene na elateroforech na spickäch chlopni. • 



