189 



Sfavnate zelene, fidke skupinky pod vodou anebo oj edinele 

 rostlinky mezi mechem v bazinäch. Stelka jest ozdobnä, jemnä, 

 1 — 3 cm dl. 0'5 — 2 mm sir. a nepravidelne v j e d n o d u ch e, k r ä t k e 

 anebo delsi, neste jn e siroke a zpefene lalocnate vetve roz- 

 d e 1 e n ä ; konce vetvi jsou skoro vzdy ponekud rozsifeny. C e 1 ä stelka 

 jest neprüsvitnä, nemä pfi prühledu zädnou prüsvitnou ovrubu kolem 

 okrajü a jest na svrchni strane plochä, na spodni vypuklä; okraje mä 

 ostre. Pficny prüfez jest plankonvexni, v prostfed 5 — 8 vrstev 

 silny, pfi okrajieh jen v nejzevnejsi fade jednovrstevny, jinak znenähla 

 jen züzeny; bunky json polygonälni a niaji velmi casto velkä, svetle- 

 hnedä olejovä teliska. Celä stelka jest neobycejne kfebkä. 



Jednodomä. Antberidia po 6 — 10 na krätkycb postrannieb vetvickäcb, 

 jez maji slabe zkadefene vystoupave okraje. Arcbegonia byvaji zpravidla 

 umistena toliko v bofejsi eästi stelky. Cepicka jest velikä, hruskovitä, 

 drsne papillosni, ponevadz bunky zevni jeji vrstvy jsou silne vyklenuty. 

 Tobolka jest zlutobnedä a mä stenu dvouvrstevnou; bunky v obojicb 

 vrstväcb maji polokrubovite ztlusteniny nästenne. Vnejsi 

 vrstva mä bunky se silny mi, sirokymi a tmavobnedymi ztlusteninami, 

 kdezto bunky vrstvy vnitfni maji vytuzovaci listny üzke, svetlejsi, svetle- 

 bnede, nekdy az nezfetelne. Vytrusy jsou zlutobnede, 12 — 14« v prümeru 

 a dokonale bladke. Elatery jsou 14 ,« siroke, 100 — 150 « dloube a maji si- 

 rokou (10 — 12 fi) tmavobnedou spirälu. 



var. incurvata {Lindberg) Stephani, Spec bep. 1900, I. p. 268. pro spee. 

 Syn.: Eieeardia incurvata Lindberg, Musei scandin. 1879 p. 1879. 

 Exsic: Husnot, Hepaticae Gall. exsie. no. 17, 199. Schiffner, Hep. 

 europ. exsic. no. 17. Delin.: Müller, Leberm. 1907 p. 334. fig. 201., 

 Macviear, Stud. Handb. of Brit. Hep. 1912 p. 52. 



Stelka svetlezelenä, drobounkä, 1 — 1"5 cm dloubä, üzce pentlicovitä, 

 mälo vetvitä. Na svrchni strane jest zläbkovite prohnutä, na spodni silne 

 vyklenutä. Pficny prüfez polomesicity, konkavkonvexni, v prostfed 5 — 7 

 vrstev silny, k okrajüm znenähla ztenceny, az toliko v nejkrajnejsi vrstve 

 jednobunecny. Spory tmavohnede. Velice vzäcne na vlhkych piscitych 

 mistech v horäeh. 



A. sinuata jest vyslovenym hygro- i hydrofytem, libujic si vzdy 

 na nejvlhcich stanoviskäeh, ano i nezfidka üplne pod vodou rostouc; tu 

 pak vytväfi i rozmanite formy, z nichz uvedeny bud'fez : 

 f. contexta Nees, Naturg. 1838, III. p. 442, pro var. (Syn.: A. pinnatifida 

 var. contexta Nees 1. c). Stelka üzce cärkovitä, mnohonäsobne ne- 

 pravidelne vetvena; vetve se navzäjem spletaji, takze celä rostlinka 

 tvofi huste chomäce; konce vetvi jsou slabe rozsifeny. 

 f. stenoclada Schiffner, Hepaticae in Pascher, Süsswasserflora H. 14. 

 1914 p. 184., (sub. Eieeardia S. F. Gray), Müller in litt. Lebermoose 

 1907 p. 339. pro var. — Stelka tuhä, kfebkä, nepravidelne tfikräte 

 az ctyfikräte zpefene vetvena a vejifovite rozlozenä; vetve üzke a 



