194 



Jeduodoma. Pohlavni organy jsou na postrannich kfätkych vit- 

 vickäch, jez nesou cetne dfipate supiny a chlupy k jich ochrane; anthe- 

 ridia byvaji po 5 — 6 pohromade na kratickych vetevkach, vzdy pfi basi 

 vetsich vetvi, arckegonia na delsich vetvickaeh libovolne rozlozenycb. 

 Kalyptra jest välcovita, dlouha (0'5 — 1 cm), cetnymi drobnymi supinkami 

 a bradavkami drsnä, ze 3 — 5 vrstev bunek slozenä. Tobolka jest podlouble 

 ellipticnä, cernä (1"4 — 2"5 mm dlouha) a na tenkem 15 — 30 mm dlouhem, 

 hyalinnim stetu. Stena tobolky jest dvouvrstevna; bunky vnejsi v rstvy 

 maji tluste, zfetelne ztlusteniny nästenne, kdez bunky vrstvy 

 v u i t f n I techto zpravidla üplne posträda j i. Spory kulovite, bladke, 

 hnedozlute, 10 — 15 u v prumeru; elatery stejnomerne kn konci zxizene, 

 znacne dlouhe (5 — 8 mm) maji jedinou sirokou, hnedou spirälu. Zraje 

 v dubnu, kvetnu. 



Jatrovka tato vyhledava si s oblibou vlbke skäly, püdn na bfezich 

 potückü, pfi pefejich, anebo roste i inezi Sphagny, Drepanoclady a ji- 

 nvmi bafinymi mechy v mokfadlech; vyhybä se väpnu, pfichäzic skoro 

 vybradne jen vkrajinäch s podkladem prahornim a nevapennym. Ackoliv 

 jest po cele severni polokouli v mirnem päsmu skoro kosmopoliticky roz- 

 sifenou nejen v rovinäch, nybrz i vysoko do hör stoupajic, pfece ve 

 vlasti nasi i v cele stfedni Evrope jest mnohem fidsi nez druh pfedesly. 



A. sinuata a A. multifida jsou druhy nesmirne si pfibuzne, jez 

 lisi se navzäjem blavne jen babitem, nez ostatnimi znaky organisacnimi. 

 Warnstorfem a Schiffnerem udävany a jako konstantni znak prohlaso- 

 vany rozdil ve stavbe sten tobolek ukäze se jiz pfi bedlivejsim studiu 

 nespolehlivym; nalezli jsme pfipady u A. multifida, kde bunky vnitfni 

 vrstvy meli rudimentni ztlusteniny, präve tak, jako zase tyto u A. si- 

 nuata mohou üplne cbybeti. Srovnaväme-li tedy oba druhy ty vysvitnou 

 jen nasledujiei rozdfly: 



A. sinuata: stelka plochä, sirsi (1 — 3 mm), nepravidelne vetvita, pfi 



okrajich neprüsvitnä. 

 A. multifida: stelka bikonvexni, uzounkä (O'ö — 1 mm), pravidelne dva- 



krät (i vieekräte) zpefene a huste vetvita, pfi okrajich v rovno- 



beznem pruhu prosvitavä. Kalkofobni. 

 Vzhledem k temto nepatrnym rozdilüm klademe A. multifida toliko jen jako 

 subspecii k A. sinuata, jez nejen ze jiz celkovym bojnejsim vyskylem, zpü- 

 sobem rozvetvoväni, nybrz i stavbou stelky i sporogonu zda se nam liyti 

 matefskou a püvodnejsi; A. multifida pak musi byti povazovana za ple- 

 meno fixovane lokälnimi podminkami. V Cechach byla az dosud multil'. 

 stanovena: Raselinka u Motol (Vel.!), Velke Dafko (!), Jestfäbi (Anders !), 

 raselina Seefilz u Kvildy (!), vrchol Javoru (Vel.!), Dobrä voda u Senee 

 (Hora), Vyssi Brod (Schiff.). 



Byva velmi casto zamenoväna s A. sinuatou, od niz se ale die 

 svrchu vytcenych znakü lehce rozeznava. Netvofi mnoho forem, toliko 

 v mnozstvi vetvi jest menlivou; celkovy obrys stelky nasledkem praxi- 



