201 



stfihane v üzke, rigidni, vzhüru vzpfimene laloky. Na trouchnivelem 

 dfivi, starych pafezech velmi hojnä. 



f. leptomera Nees, ibid. p- 461. Rabenhorst, Kryptogfl. v. Sachs., Ob. L., 

 Thür. u. Nordb. 1863 p. 308 pro var.; Gottsche-Rabenhorst, Hepa- 

 ticae eur. exsic. no. 102. Rozlezle, dosti huste, zahnedle trsy. Rost- 

 linky drobounke, sotva 3 — 5 mm dlouhe, maji kraticky, hnedy, uzlo- 

 vite zdufeny hlavni kminek s hustymi vetvemi, jez jsou ozdobne 

 dlanite stfihäny v uzounke, kraticke laloky cärkovite. Na starych 

 pafezech. 



f. chordacea m, f. n. Rozlezle nahnedle povlaky zpravidla propletene mezi 

 jinym mechem. Stfedni kminek obly, dlouhy, uzounky a tenky vy- 

 silä fidke vetve stfihane v nekolik mälo dlouhych, tenkych a oblych 

 lalokü. Na trouchnivelj'ch starych pafezech ve vyssich polohäch. 



f. crispula m. f. n. Huste, svetlezelene povlaky. Krätky, siroky stfedni 

 kminek mä cetne kolme, ploche, siroke vetve, stfihane v siroke, plose 

 rozprostfene a znacne kadefave laloky. Na starem dfivi pobliz vod, 

 tuni, v raselinach. 



Druh tento, rovnez jako pfedesly vseobecne po cele severni polo- 

 kouli rozsifeny, pfichäzi i ve vlasti nasi velice hojne. Svymi drobnymi, 

 ozdobne delenymi a huste kolmo k substrätu stesnanymi stelkami jest 

 ozdobou starych trouchnivelych pafezü v hlubokych lesich, v rovinäch 

 i horäch; fidceji pfichäzi i na vlhke zemi, humuse nebo pisku. Pro svoji 

 drobnou stelku unikä casto zraküm sberatele, ackoliv nepatfi k zädnym 

 vzäcnostem; rovnez hojne a pravidelne byvä v lete plodny. V Cechäch 

 na pf. pfichäzi: na piskovcich udoli Kokofinskeho (Vel. !), raselinach 

 u Borkovic (Vel. !) a Mazic (!), u Hlinska (Kalensky !) — (f. arenaria) na 

 Sumave i Krkonosich vseobecne (Debrnik (Vel.!), Spindelmühle (Vel.!), 

 Kiene (Vel. !) — f. conferta) a j. Vzäcnejsi jsou f. leptomera [na pf . 

 u Cerneho jezera (Vel.!), Eisensteinu (Vel.!], chordacea [Hlinsko (Ka- 

 lensky!), Tisüvka (!), Riegelbach u Eisensteinu (Vel. !)] a crispula [Mni- 

 sek (Vel. !), Bevnice (!), raseliny ranske (!), stankovske (Vel.!)]. 



Druh tento, jiz genialnim Hedwigem rozeznany a klassicky vyobra- 

 zeny, jest jednou z nasich nejmensich jatrovek frondosnich; jest dobfe 

 odlisny od vsech ostatnich. Zpüsob vetveni, tvar a charakteristicky prüfez 

 stelky, stavba tobolky i typicke jeho naleziste jsou dobrymi a stälymi 

 znaky rozlisujicimi jej od druhych druhü tohoto rodu. Nejcasteji byvä 

 zamenovän s druhem pfedeslym, s nimz nezfidka i spolecne roste, lec 

 snadno se pfi bedlivejsim ohledäväni rozeznävä (viz str. 195); k nejrych- 

 lejsi orientaci slouzi pfieny prüfez stelkovy. Ostfe odlisenä vrstva epi- 

 dermälni, tupe kraje, polygonälni bunky vnitfni s tlustymi, obycejne za- 

 hnedlymi stenami jsou znaky ku podivu znacne stälymi. 



