205 



Scopulina epiphylla ß. furcigera Du Mortier, Sylloge Jung. 1831 p. 87. 

 Gymnomitrion epiphyllon y. polybolum Hübeaer, Hepaticologia germ. 



1834 p. 42. 

 Jungermannia calycina Taylor in Maekay, Fl. hibern. 1836, II. p. 55. 

 Pellia epiphylla var. furcigera Nees, Natnrg. 1838, III. p. 366. 

 P. calycina Nees, ibid. p. 386., Gottsche, Nees, Lindenberg, Synopsis 

 1844 p. 490., Rabenhorst, Kryptogamenfl. 1848 p. 16., Du Mortier, 

 Hep. euroD. 1874 p. 145., Husnot, Hepaticologia gall. 1875 p. 74., 

 Limpricht,* Kryptogamenfl. Sehles. 1876 p. 329., Stephani, Deutschi. 

 Jung. 1879 p. 64., Species hep. 1903 p. 367., Sydow, Leberm. 1882 

 p, 69., Dedecek, Mechy jatr. 1883 p. 32., Leberm. 1886 p. 25., Kling- 

 graeff, Leber- u. Laubm. 1893 p. 48., Hahn, Leberm. Deutsch]. 

 1894 p. 64., Cooke, Handbook of brit. hep. 1894 p. 250., Pearson, 

 Hepaticae 1902 p. 447., Velenovsky, Jatrovky 1903, III. p. 8. 

 Warnstorf, Leber- u. Torfm. 1903 p. 103., Loeske, Moosflora 1903 

 p. 43., Lacouture, Tableaux 1905 p. 62., Lorcb, Torf- u. Leberm. 

 1914 p. 43. Delhi.: Husnot, Hepaticol. gall. 1875 tab. XL f. 127., 

 Stephani, Deutschi. Jungerm. 1879 fig. 123., Cooke, Handbook of 

 brit. hep. 1894 p. 251. fig. 173., Pearson, Hepaticae 1902 tab. CXCVIIL, 

 Velenovsky, Jatrovky 1903, III. tab. XL fig. 3., tab. XII. fig. 14., 

 Warnstorf, Leber- u. Torfm. 1903 p. 106. fig. 3. 

 P. fuciformis Nees, Naturg. 1838, III. p. 338., Sydow, Leberm. 1882 



p. 69. 

 P. endiviaefolia Lindberg, Hepaticae in Hib. 1874 p. 534., Heeg, Le- 

 berm. 1882 p. 122., Migula, Kryptogamenfl. 1904 p. 425, tab. LIV. 

 fig. 8., t. LV, f. 5. 

 Marsilia endiviaefolia Lindberg, Muse, scand. 1879 p. 10. 



Rozlezle povlaky, anebo huste, tmavozelene, neb zive zelene trsy. 

 Stelka jemnä, kfehka, üzce pentlicovitä, 3 — 8 mm sir., 2 az 

 6 cm dl., s okraji vystoupavymi, casto kadefave zprohybanymi, 

 pekne dichotomicky vetvena; stf edni zebro znenähla pf echäzi 

 v boky a jest na spodni strane jen slabe kylnate vynikle. Parenchyma- 

 ticke bunky zäkladniho pletiva nemaji zädnych listen vytu- 

 zo vacich. 



D v o u d o m ä. Samci rostlinky tvof i samostatne trsy, casto v bez- 

 prostfedni blizkosti trsü samicich. Kaiich velky, kyjovite vako- 

 v i t y, 4 — 6 mm dlouhy zakryvä üplne cepicku; tato jest pletove 

 ruzovä, välcovitä, fidee chloupkatä a v basälni cästi casto s kalichem 

 ssrostlä. Tobolka kulovitä, zlutohnedä, se stenami dvouvrstevnymi; bunky 

 vnejsi vrstvy maji toliko v rozich uzlovite ztlusteniny, jinak posträdaji, 

 stejne jako bunky vrstvy vnitfni, jakyckkoli zfetelnych polokruhovitych 

 listen vytuzovacich. Spory zlutozelene, mnohobunecne, 50 — 70 ,« v prüm. 

 Elatery rovne neb jen slabe obloukovite ohnute, 150 — 200 ,« dlouhe, 10 az 

 15 (i po cele delce stejnomerne siroke, maji 3 — 4 zlutohnede uzke spirälni 



