209 



nekdy i tri vrstev bunek slozene. Bunky vnejsi vrstvy velke, polygonälnf, 

 s cetnymi vytuzovacimi listnami na radialnich stenäch, buiiky vnitfni 

 vrstvy mens! a maji steny rovnez cetnymi tmavohnedymi, sirokymi 

 vläkny vytuzene. Spory velmi velke, zlutozelene, mnohobunecne, 90 az 

 120 fi v prümeru, na povrchu jemne bradavcite. Elatery vläskovite, 

 mnobokräte zprohybane, 5 — 10 u siroke, ke koncüm ztencene, 500 — 600 « 

 dlouhe a 2 — 3 huste vinutymi, zlutobnedymi spirälkami opatfene. Elate- 

 rofory jsou krätke, tluste (15 — 30 fi), na bofenim konci casto bäkovite 

 zkroucene se 3—4 spirälami a ve sporem poctu (20 — 35) na basi tobolky 

 jako krätky, nepatrne rozcesnuty sloupek vytrvävajici. Zraje v dubnu, 

 kvetnu. 



f. undulata Nees, Naturg. 1838, III. p. 365 pro var. Huste trsy tmavo- 

 zelene. Stelka tenkä, znacne rozsifenä, (5 — 8 mm) vzpfimenä, na 

 okrajicb kadefave zvlnenä a fidce vetvenä. V bazinäcb mezi mecbem 

 anebo pfimo ve vode; paralellni forma k f. lorea pfedeslebo drubu. 



f. stenophylla m. n. f. Stelka uzounkä, cärkovitä, (2 — 3 mm) dloubä, chabä, 

 tenkä, svetle zelenä, nevetvenä v hustyeb vzpfimenycb trsecb, s okraji 

 tenounkymi a plocbymi. Na podobnych mistech, casto pospolu s pfe- 

 deslon. 



f. aeruginosa Corda, Deutscbl. Jungerm. in Sturm Fl. 1835 p. 141., tab. 

 XXXIX. pro var. Vejifovite rozprostfene trsy. Stelka pekne meden- 

 kove zelenä, tlustä, rigidni, plocbä, s okraji slabe vystoupavymi a 

 lebce zkadefenymi. Na pramenitycb, prystivycb mistecb dosti oby- 

 cejnä. 



Jatrovka tato müze smele byti oznaceua jako jedna z nejobycej- 

 nejsicb v nasi vlasti i cele Evrope; jest hojne po cele severni polokouli, 

 zvläste v päsmu mirnem rozsifenä. V mokfadlöch a na vlbkych mistecb 

 v lesicb, pfi bfezicb potokü, na blinitych üklonecb blubokycb üvozü, na 

 stenäcb pfikopü, v sterbinäcb skal, na vlbkych skaläcb, vsucle, kde jen 

 jest dostatecne vläby, tvofivä casto cele temne zelene povlaky. Ve vyssich 

 polobäch, nad 700 — -800 m byvä zpravidla velice vzäcnou, jsouc nahra- 

 zena P. Neesiana; stejne i v krajinäcb väpnitych jest zastupoväna P. 

 Fabbroniana. Poblavni orgäny zaklädä jiz v fijnu a listopadu, v dubnu 

 a kvetnu jest pak bobate plodnou; spory klici v krätkem case po vy- 

 präseni a zähy zträceji klicivost (jiz po 10 — 14 dnech), jmenovite pfed- 

 cbäzelo-li jich vyscbnuti. 



Jsouc dosti variabilni tvofi celou fadu forem, z nichz nejnäpad- 

 nejsi jsme vytkli; formy tyto jsou vsude obycejne, takze upoustime od 

 podrobneho vypocitäväni stanoviska. Mimo typicky tvar s plocbou, roz- 

 prostfenou stelkou, s nimz se nejcasteji setkäväme, tvofi vsude, kde jest 

 nadbytek vody pekne f. undulata a stenophylla; f. aeruginosa, näpadnä 

 svoji nädhernou barvou, pfichäzi hlavne jen na prystivycb pramenitych 

 mistech vyssich, podhorskych poloh. 



Dr. Karel Kavina: Monografie Ceskych jatrovek. 14 



