217 



Gymnomitrion Hübener, Hepaticol. germ. 1834 p. 37 ex p. 

 Pallavicinia Lindberg, En liten prof b. pa nammförb. Helsingfors 1867 



(sec. Hep. in Hibernia 1875 p. 540.) ex p. 

 Calycularia (Mitten) Stepbani, Species 1903. I. p. 355. 



Prostfedne velke jatrovky rostouei zpravidla v fidkych rozlezlych 

 syte neb svetle zelenych trseeh. Stelka üzce pentlicovitä, plazivä, oby- 

 cejne slabe zläbkovite na svrehni strane prohnutä, diebotomicky vetvenä, 

 mä okraje tenounke, mirne lalocnate a skoro vzdy rozmanite vlnite zka- 

 defene; ve stfedu stelky täbne se siroke zebro pfed spickou nable mizici, 

 ktere jest na spodu mirne obloukovite vyklenute a znenähla pfechä/,i 

 v tenke, siroke kfidlovite boky. Vsechny bunky ve stelce jsou stejne, 

 tenkostenne, jen epidermälni nepatrne vyskou od vnitfnieh rozdilne; 

 zädny centi'älni svazek neni vyvinut. Na spodu stelky nacbäzeji se cetne, 

 casto rozmanite do cervena, hneda neb okrova zbarvene rbizoidy, a mezi 

 temito, po obou stranäcb stfednibo kylu jsou rozdeleny vläskovite, jemne, 

 byalinni neb zarüzovele venträlni supiny, z nekolika pouze bunek sestä- 

 vajici a zäby beze stopy mizici. Dvoudome druby. Samci rostlinky maji 

 stelku obycejne mensi, ütlejsi, uzsi a jednoducbou; na svrcbni jeji strane 

 jsou cetne, buste stfecbovite v fadäcb za sebou sestavene vejcite supinky. 

 V üzlabi kazde supinky sedi jedno neb dve kulatä, zelenä antberidia na 

 krätke, tluste stopce, obklopenä nekolika mälo parafysami; okraje supinky 

 jsou rozmanite bluboko zubate neb i cele. Archegonia sestavena jsou 

 v fidkycb malycb skupinkäcb nebo i jednotlive roztrousena po bofeni 

 strane stelky statnejsicb rostlinek samicicb. Cbränena jsou rovnez su- 

 pinkami, zpravidla hojne dfipatymi a kolem dokola v rozmanitem poctu 

 sestavenymi; kolem zürodnenebo archegonia buji pletivo a vyrüstä jeste 

 jeden souvisly obal, takze sporogon pak chränen jest dvojitj^m obalem. 

 Vnitfni, kalicb, jest velky, dlouhy, vakovity nebo välcovity a blede zeleny, 

 vnejsi, zäkrov, jest tvofen supinkami ve venci püvodne archegonia chrä- 

 nicimi, a na basi Damnoze srüstajicimi; nezfidka tvofi basälni val, z nehoz 

 teprve supinky zäkrovm s rozmanite dfipenym okrajem vynikaji. Cepicka 

 jest jemnä, tenounkä (toliko jedinou vrstvu bunek tlustä) a skoro vzdy 

 kratsi kalicha, takze jest timto dokonale krytä. Tobolka jest tvaru po- 

 dlouhle vejciteho, cernobnedä a ve dva, neb ctyfi laloky nepravidelne 

 pukajici. Steny jeji jsou vicevrstevne; vnejsi vrstva sestävä z velkych 

 bunek se stenami tlustymi a hnedymi, kdezto vnitfni vrstvy maji nizke 

 buhky tenkostenne, vzäcne kdy polokruhovitymi listnami vytuzene. Nase 

 druhy evropske posträdaji vübec v stene tobolky vytuzovacick listen. Spory 

 male, jemne papillosni neb polickovane, vzäcne ostnite (M. crispula Mitt- 

 Himalaya, M. laxa Lindb.-Sibif). Elatery krätke, välcovite, maji dve 

 huste vinute spiräly. 



Vegetativni rozmnozoväni deje se jen adventivnimi laloky a vet- 

 vemi na spodu stelky a na bocich vznikajicimi. 



