225 



iuseroväna kulatä, dlouze a tenee stopkatä antheridia, zpravidla v malern 

 poctu stfidave po obou stranäck zebra. Spodni strana vetvicek, jez jich 

 svinutim stane se pak vnejsi, nese zpravidla dlouhe, ostnite clilupy. Ta- 

 kovym zpüsobem vznikä samostatny, kulovity samci ütvar, upominajici 

 na obdobne u Marcbantiacei. Samici vetevky jsou ploche, krätke, srdcite 

 okroukle, a nemaji ostfe rozliseneho stfedniho zebra; jsou ve stfedu nej- 

 silnejsi, k okrajüra postupne slabsi, a nesou na svrchni strane skupinu 

 3 — 6 arcbegonii krätee pfisedlych a vzhüru obloukovite vyhnutymi okraji 

 chränenych. Po zurodneni zvelicuji se okraje kolem sporogonu ve va- 

 kovity, na povrebu ostnite chlupaty kalieb, jenz posleze na vrcboln se 

 nepravidelne roztrhävä. Vnejsi obal cbybi. Tobolka jest podlouble vejcitä, 

 na temeni protablä a sedi na krätkem stetu. Steny jeji jsou dvouvrstevne, 

 a v cas zralosti pukaji ve 4 pravidelne cblopne; vnejsi bunky vrstvy 

 maji uzlovite, vnitfni polokrubovite ztlusteniny nästenne. Spory male 

 kulate, hladke, neb jemne papillosni. Elatery dlouhe, tenke jsou opatfeny 

 jedinou, sirokou spirälkou a vytrvävaji dlouho stetickovite seskupeny na 

 krätkych elateroforech pfi spickäcb chlopni. 



Vegetativni rozmnozoväni deje se vegetativnimi vetvickami na 

 okrajich stelky i na spodu zebra vznikajicimi a snadno se odlamujicimi. 



Rod tento, veliee näpadny a jiz v nejstarsi dobe systematicky uznä- 

 vany, zabrnuje celou fadu veliee si blizkyeh a pfibuznyeb drubü; pfed- 

 stavuje näm pfirozenou skupinu forem namnoze jeste ve vyvoji se na- 

 ebäzejicicb a znacne polymorfnicb. Monograficky zpraeovän byl rod 

 Metzgeria jiz r. 1877 Lindbergem, ktery rozeznal pouze 13 drubü (4 ev- 

 ropske, 11 amer., 3 asij., 4 austr.), mezi nimiz zabrnuty byly 2 subspecie; 

 pozdeji znämosti nase o tomto rodu znamenite rozsifil r. 1S87 Mitten a 

 nejnoveji zpracoval cely rod Stephani ve svyeh »Species« r. 1900. Po- 

 sledni badatel vypocitävä celkem 64 druliy r. Metzgeria, jez jsou geogra- 

 fieky näsledovne rozdeleny: 8 dr. v tropicke Asii a Oceanii, 9 dr. v trop. 

 a subtrop. Africe, 29 dr. v trop. Ameriee, 15 dr. v antarktiekem okresu, 

 1 dr. v celem severnim mirnem päsmu a 2 dr. kosmopoliticke. Ve stfedni 

 Evrope roste 5 drubü: M. pubescens (Sehr.) Raddi, M. [fureata (L.) 

 Lindb., M. bamata Lindb., M. conjugata Lindb. a M. bamatiformis n. 



Vsecbny druhy jsou fpfeväznou vetsinou serofyti anebo mesofyti 

 rostouce na suehycb, sluneem dobfe prosvetlenych misteeb, namnoze jen 

 obeas zavlazovanycb; soucasne ale i tytez drnhy rostou i na vlhkyeh, byf 

 ne zrovna vodou pfimo zaplavovanycb stanoviscich, odkudz pak plyne 

 znaena rozmanitost a menlivost jejich. Studium rodu tohoto jest ob- 

 tizne a dluzno pfi urcoväni bedlivy pozor däti, abycbom nebyli uvedeni 

 v omyl. 



Rod Metzgeria jest odedävna staven v nejuzsi pfibuznost s r. Aneura, 

 ackoliv se tomuto velmi mälo podobä a jedine mä tu okolnost spolecnon, 

 ze u obou nejsou obaly kol pohlavnicn orgänü vübec (neb jen rudimen- 

 terne) vyvinuty, tyto jsou na samostatnych vetvickäch a elatery vytrvä- 



Dr. Karel Kavina: Monografie eeskych jatrovek. 15 



