237 



Oba jmenovane druhy jsou si nesmirne pfibuzay, takze vseobecne 

 byvaji spolu zamenoväny. M. conjugata lisi se od M. furcata hlavne jen 

 robustnejsi sirsi stelkou, s vetsimi buükami, pravidelneji vetvenou, s okra- 

 jemi lalocnate siroce vykrajoyanymi, jednodomymi organy pohlavnimi a 

 hladkou spodni stranou, toliko na okrajieh a stfednim zebru chlupy ne- 

 souci.*) Lee to vse jsou znaky, v nichz präve M. furcata vykazuje znacnou 

 variabilnost; jako jediny stäly znak zbyvaly by jen rozdily habituelni, 

 pohlavni a v podobe okrajü stelkovycb. Nelze proto mluviti o dobre dru- 

 hove cene M. conjugata, tfebas ze jest tato od vsecb nynejsfcb bepatiko- 

 logü uznäväna. Poklädäme za sprävnejsi povazovati M. conjugata za sub- 

 specii variabilnibo drubu M. furcata, u nehoz stejne jako M. bamatiformis 

 pfedstavuje vrcbolny bod variaeni. 



M. bamatiformis lisi se od M. conjugata: 1. babitem, 2. svinutymi 

 ale rovnymi okraji stelkovymi, 3. drobnejsi siti buneenou v kfidelnj'cb 

 bocnych cästecb stelkovycb, 4. sirsim, odehylne stavenym stfednim zebrem, 

 5. dvoudomymi organy pobl., 6. bustsimi, vetsimi, ohnutymi chlupy na 

 okrajieh a zebru spodni strany stelkove. 



5. «'ei. Fossombronioideae. 



XVI. Eod Blasia Micheli, 

 Nova plant, gen. 1729 p. 14.**) 



Rostlinky v kadefavycb, trävove neb tmavozelenycb, ve starsieb 

 cästecb nabnedlych skupinkäcb anebo i v rozsäblycb, velkych povlacicb. 

 Stelka byvä hvezdovite rozlozen ä, jest siroce pentlicovitä, 

 3 — 5 mm sirokä, 1'5 — 4 cm dlouha, pf edni cästi zpravidla mirne vzhüru 

 vystoupavä, velmi jemnä, tenkä, p ravidelne diebotomicky roz- 

 vetvenä a mä mohutne stfedni zebro, 10 — 15 vrstev bunek silne, 

 na spodu mirne kylovite vypukle a po stranäcb znenäbla v siroke, j e d- 

 novrstevne kfidlovite boky pfecbäzejici. Tyto jsou na okraji 

 rozdeleny bl u bo k o v nestejne velke, kadefave vlnite la- 

 loky, jez jsou tvaru pfiblizne polookrouhlebo, rozmanite vzdäle- 

 nosti od sebe a jen ke konci stelky sblizeny a navzäjem se dotykajici; 

 na okrajieh svycb jsou tyto laloky (prvni to näbeh nedokonalych listkü 

 postrannieb) opet casto drobne lalocnate vykrajovane a vlnite zprohy- 

 bane. Stfedni zebro mivä na svrcbni strane podelny bily prouzek (jenz 

 jest (die Lindberga) prosvitajici v buiikäch zebernich ulozeny sfavelan 

 väpenaty) a jest na spodu hojnymi dlouhymi, belavymi rhizoidy pokryte. 

 Na spodni strane kfidlovite cästi stelky a jejich lalokü jsou po obou 



*) Limpricht (1876 p. 441 suppl.) klade velkou vähu na stanovisko: M. fur- 

 cata jest vyhradni obyvatelkou küry stromove, M. conjugata roste jen na ska- 

 läch a humusu; lec rozdil tento neodpovidä skuteenosti. 



**) Micheli 1. c: Hanc novam plantam jure quidem optimo Blasiam deno- 

 minavimus a Pat. D. Blasio Biagi Cougregationis Vallis-Umbros et Monacho, 

 Botanico non gregario, ac in Etruscis itineribus nostris ad indagandas plantas 

 sedulo eomite. 



