'242 



obsahu dutinek se fasami sinnymi, jez r. 1872 Janczewskim l>yly konecne 

 dokäzairy; a ackoliv se podivuhodnym timto ükazem zabyvalo od tech dob 

 nekolik botanikii (Leitgeb, Waldner), pfece nebyl jeste pamätny tento 

 vztah fasy k jatrovce definitivne rozlusten. 



Fylogeueticky pfedstavuje nam Blasia typ nesmirue dülezitosti; 

 ostrym rozlisenim stelky v stfedni osu a postranni bocne jednovrstevne 

 cästi, jake jiz u r. Metzgeria jsme shledali, a rozdelenim bocnych techto 

 partii v nepravidelne laloky, cini Blasia prvni nabeh k vytvofeni kormu 

 a navazuje tak pfimo na r. Fossombronia a foliosni Jungermanniacei. 

 Jest tudiz zcela oprävneno, ze stavena jest na konec systemu frondos- 

 nich jatrovek vedle r. Fossombronia, s nimz jest blizce pfibuzna. Ne- 

 sprävne jest ale ofifazovani jeji ku r. Pellia, nebof pfibuznost jeji s r. 

 Metzgeria (elaterofory, jednovrstevna bocna kfidla, spoleone vytvafeni 

 obalü plodnich) jest daleko vetsi. 



Pozn. Die cbarakteristickeho liabitu, silne lalocnate bluboko roz- 

 delene stelky, vzdypfitomnych temnych hrboulkü s koloniemi Nostoeacei, 

 i lahvicovitych ütvarü se jatrovka lato okamzite bez obtizi rozeznäva; 

 ornyl se sterilnimi druhy r. Anthoceros anebo üzkymi formami r. Pellia 

 innze byti zavinen jen nanejvys povrchnim ohledänim, nebof jinak neni 

 vübec mozny. 



XVII. Rod Fossombronia Baddi, 

 Jungermanniogr. etr. in Mein. Soc. Ital. di Modena 1820. XVIII. p. 40.*) 



Syn.: Jungermannia Linne, Spee. pl. 1753 p. 1603 ex p., et al. aut., 



Schmidel (1760), Hooker (1816), Martius (1817), Lindenberg (1829), 



Ekart (1832). 

 Maurocenius S. F. Gray, A Nat. Arrang. of Brit. Fl. 1821, I. p. 657. 

 Oodonia Du Mortier, Comment. bot. 1822 p. 111. ex p. 

 Simodon Lindberg, in Lindb. e. Arnell, Musci Asiae bor. 1889 pro 



subg.: Sehiffner, Leberm. in Engl.-Prantl Fam. 1893 I. 3. p. 60. 



pro gen. 



Rostlinky drobne v fidkych svetlezeleuyeh trsech na vlhke hole 

 zemi neb bahne rostouci, brzo hlävkovite smestnane, brzo rozprostfene 

 a plazive. Stelka rozlisena jest ve stfedni lodyzku a postranni listky ve 

 dvou fadach na tuto pfisedajiei. Lodyzka krätkä, kfehka, jeduoduse 

 vidlicnate vetvena, polehavä a na koaei zpravidla vystoupavä, jest na 

 spodni strane splostelä, takze pfieny prufez mä polokruhovity; upevnena 

 jest k substrätu hojnymi, dlouhymi, temef u vsech druhü knisne nacho- 

 vymi rhizoidy. Lodyzka dorüsta nepfetrzite dvousecnou terminalni bun- 

 kou ve vegetacnim vrcholu, obklopenem listy i cetnymi kyjovitymi, hya- 

 linnimislizovymichloupky. Listy jsou dokonale od lodyzky rozli- 

 s e n e, az k teto volne, dvoufadove, velmi sikmo vetknute, streehovite dolü se 



') Ku pocte italskebo iiiinistra välky V. Fossombroniho (* 1754, f 1844). 



