248 



0"8 — 1, pfi spicce 1 — V3mm sir., slabe zvlnene a na spicce zpravidla 

 pouze jednou polomesicite melce vykrojene; pouze na konci 

 lodyzky byvaji listy na spicce vicekräte nepravidelne kadefave lalocnate. 

 Bunky listove jsou velke (37 — 70 «), hranate a teukostenne. Rhizoidy 

 hojne, dlouhe, nachove, v stäfi hnednouei. 



Jednodomä, paroecni, vzäcne kdy synoecni. Kai ich jest 

 zvoncovity, 1'3 — 1'5 mm dlouhy, pfi üsti siroee a tupe lalocnaty. To- 

 bolka kulatä na 5 — 10 mm dlouhem, hyalinnim, casto kfivolakem stetu; 

 steny jeji jsou dvoxivrstevne, bunky vnitfni vrstvy maji uzlickovite, neb 

 krätce listnovite ztlusteniny. S p o r y jsou tmavohnede, 35 — 45 /< 

 v pnimeru velke, m'zkymi listnami paprscite ze stfedu se roz- 

 bihajicimi a nepravidelne vetvicimi se huste vraskovane, takze 

 na okraji se listny jevi jako 30 — 35 krätkych zoubkü. Elatery, 

 130 — 150 » dl., 8 — 10 fi sir., ke koncum züzene, maji 2 — 3 üzke huede 

 spirälky. Plody pfinäsi od srpna az do pozdniho podzimu. 



Vyskytä se hojne vsude na vlhke püde, na bfezich mocälü, tüni, 

 rybnikü, fek, na mokrych poh'ch, na vlhkych lukäch mezi ti-avou, na hole 

 hline vlhkych uvozu lesnick a jest po cele Evrope od jizni Italie az po 

 Finsko, z rovin az do podhofi vseobecne rozsifena. Mimo Evropu byla jeste 

 nekolikräte sbiräna v severni Americe a ve Vych. Indii (Himalaja), takze 

 zdä se byti holarktickym kosmopolitem. V Cechäeh patfi k nejoljycej- 

 nejsim jatrovkäm vübec, takze uvadöti vsechna dosud znäma jeji nale- 

 ziska bylo by zbytecnym. V okoli prazskem jest hojnou na pf. u Chuchle, 

 Zbraslavi, v Särce, v stroubäcb lucnich u Motol, Vsenor, Dobfichovic, 

 Jevan, v Ki'cskem lese, u Bechovic, fievnic, u Jiloviste, Mnichovic, Olsan, 

 ve Stromovce, u Troje, i jinde. 



Poznavä se snadno jiz makroskopicky die hlävkovite smestnanych 

 listkii, od podobne meusi rozprostfene F. pusilla; jinak ale vzdy jest 

 nutne ohledati spory, chceme-li ji fädne od ostatnich druhü rozeznati. 

 Spravny näzev tohoto druhu jest jedine F. Wondräczeki, nebof Corda 

 pod timto jmenem prvni od F. jjussila ji rozeznal. Nepochopitelna jest 

 mi namitka Stephani-ho, häjiciho prioritu jmena Lindbergova, ze F. Won- 

 dräczeki jest nomen nudum; pravdöpodobne Stephani neznä a necetl 

 ( 'ordova popisu, ani nevidel nädhernou, pekne kolorovanou jeho tabnlku 

 v Sturmove Flore, kde mistrne jest druh tento nakreslen. 



42. Fossombronia caespitiformis DeNotaris v Gottsche-Rabenhorst, Hep. 



europ. exsic. 1865 no. 123. 



Du Mortier, Hep. eur. 1874 p. 15., 174., Husnot, Hepaticologia gall. 

 1875 p. 70., Cooke, Handb. of brit. Hep. 1894 p. 245., Pearson, llepaticae 

 1902 p. 425., Boulay, Hepatiques 1904 p. 168., Lacouture, Tableaux 1905 

 p. 71., Müller, Leberm. 1907 p. 389., Macvicar, Stud. handb. of brit. hep. 

 1912 p. 83. 



