254 



D r o b 11 e, 2 — 8 mm v y s o k e, zive zelene rostlinky jednotlive mezi 

 raechem, nebo v malych trsech kolmo vzhüru rostouci. Postra- 

 daji üplne rhizoidü, ale za to upevnuji a rozlezaji se v Substrate 

 poinoei s i 1 n e h o, belaveho lieb zahnedleho, masiteho, huste rozvetveneho 

 r h i z o m u, z nehoz kolmo vzhüru zdvihaji se lodyzky. Lodyzka jest 

 dokonale o b 1 ä, jednodueha, neb jen v dolejsi casti mälo vetvenä a nese 

 kolem dokola v nepravidelne spirale sestavene listky; 

 vzrüst deje se trojbokou terminälni bunkou jehlanovitou, kterä oddeluje 

 stejne segmenty ve tfech fadäeh, jez ale näsledkem pozdejsi torse pfe- 

 jdou v nepravidelnou Spiraln. Listky jsou pomerne velke (1'25 X l'TT) 

 mm), siroce opakvejcite, clunkovite vydute a nepravi- 

 delne na lodyzku vetknute; jsou na konci bud nahle v ostrou 

 s p i c k u vytähle anebo i zu bäte dvou- i vicelalocne. Postupne 

 ke konci lodyzky jsou listky vetsi, hustsi a jsouce hlaviekovite smest- 

 näny chräni dokonale vegetacni vrchol; bunky jejicli jsou hranate, 

 tenkostenne, u spicky 25 X 35 ,», v prostf ed 35 X 40 ,«, u base 

 55 X 69 li velke a huste drobnymi chloroplasty vyplnene. Listy samy 

 jsou jednovrstevne, jen v nejblizsi easti u lodyzky dvouvrstevne. 



Dvoudomy. Samci rostlinky jsou slabsi, mensi nez samici a ro- 

 stou zpravidla v oddelenych, samostatnyeh trsech; maji kadefave huste 

 listy, v jichz üzlabi sedi 2 — 3 kulatä az vejcitä, kratce stopkata oranzovä 

 antheridia. Nezfidka uachäzeji se antheridia i volne na lodj r zce vetknutä, 

 aniz by byla listem chraueua. Podobne i archegonia jsou üplne volna, 

 bez zvlästnich obalü po 1 az 3 poblize konce lodyzky, v üzlabi, po pfi- 

 pade i mimo üzlabi, huste smestnauych listkü, poskytujieich jim potfeb- 

 nou ochranu; ani po oplozeui netvofi se zädneobaly kolem mla- 

 deho sporogonu. Tento chränen jest toliko cepickou, jez jest velkä, 

 välcovita, 0'5 ;//)» sir., 3-^-4 mm dlouha, tlusta a nese na basi obyeejne 

 ostatni, vysoko vyzdvizene, neoplozene arcliegonie. Dospivajici sporogon 

 zaujima zpravidla postaveni pseudoterminalni a mä tenky 6 — 8 mm dlouhy 

 stet. Tobolka jest valcovitä, sve.tlehnedä, 0'5— 0'7 mm sir., 

 l'5-r8 mm dlouha a ma steny toliko jednovrstevne z bunek kubic- 

 kych, jedinym kruhovitym, sirokym prstencem, stredem 

 sten bunecnych se tahnoucim, vytuzenych. V cas zralosti puka podelnou 

 rvhou ve dve (vzacne 3 neb 4) chlopne, jez jsou Izickovite vydute. Spory 

 jsou kulate, hnede 23 — 30 // v prümeru majici, na povrchu bradavcite. 

 Elatery 300 — 500 n dlouhe, 8 — 10 u siroke, maji obycejne dve spirälky. 

 Na basi tobolky jsou kratke, Jon jedinou spirälkou opatfene, tluste ela- 

 tery, ktere k basi toliolky pevne pfiröstaji; podobne i retne elatery 

 dlouhe züstavaji dlouho pfirostle ku stenam toliolky vübec. 



Vegetativni rozmnozovani deje se jen slahounovitymi vybezky rhi- 

 zomu, ktery se daleko v substratu rozlezä. 



Pamätuy rod tento cita jedineho zastupce 



