256 



pffpadech rostlo Haplomitrium jen ojedinele a spofe mezi ostatnimi ba- 

 zinnymi mechy a jatrovkami (Scapania irrigua, Sc. uliginosa, Sphagnum, 

 Hypnum sarmentosum, Lophozia Wenzelii, Kantia trichomanis, Philo- 

 notis seriata, Harpanthus Flotowianus). Ackoliv zdä se tedy na teto islani 

 vzäcnä tato jatrovka dosti rozsifena, pfece patfi nalezeni jeji, pro nepa- 

 trnou velikost (nejvetsi z 15 rostlinek, ktere nasel Schiff ner, byly 27 mm 

 vys.) k nejtezsim ukolüm; säm jsem dosud jatrovku tuto, ackoliv mista 

 udävanä nekolikräte jsem ohledäval, nenasel, a popis byl jsem nucen po- 

 fiditi die susenych rostlinek a üdajü literärnich. Mimo to uvadi Corda 

 (Deutschi. Jung. 1835 p. 23.), ze Conrad sbiral Haplomitrium u Teple 

 nedaleko Mar. Läzni; udäni to jest ale pochybne. 



Nejen svoji historii, nybrz i morfologii, auatomii i fylogenesi patfi 

 H. Hookeri k nejzajimavejsim a iiejpamätnejsim jatrovkäm vübec. Jiz 

 jeho vzdy pfimy vzrüst, majici za nasledek i spirälne uspofadani listü, 

 lisi tuto jatrovku od vsech ostatnich; stejnö jest vyznacny i rhizom, 

 v nejz lodyzka pfechäzi a v jehoz buiikäch nalezena Ijyla cela fada sym- 

 biontü i parasitü z fise ras i hub (Pythium Haplomitrii Lilienfeld). 

 Rhizom, podobne jako u saprofytü humusovych spleta se v husta hnizda, 

 takze rostlinka nepotfebuje ani rhizoidü, jichz take vübec nikdy nevytvafi. 

 Lodyzka dorüstä trojbokou, pyramidälni bunkou terminälni, jez oddeluje 

 nejen segmenty listove, nybrz i segmenty, z nichz vznikaji pohlavni 

 orgäny na vsechny tri strauy. Odchylnou svoji stavbou blizi se Haplo- 

 mitrium ku tropickemu rodu Calobryum Nees (3 dr.: C. Blumii Nees — 

 Java, N. Guinea, ('. mnioides (Lindb.) St. — Japan, C. andioum (Spruce), 

 St.), s nimz take jiz Neesem a noveji Goeblem a Schiffnerem v samo- 

 statnou celed Calobryacei byl spojovan; ale jak nejnovejsi studie ukazuji 

 (Lilienfeld p. 324), jest üzka pfibuznost obou rodü zdanlivou, pravde- 

 podobne jsou to rozmanite body dvou analogickych a paralelluich fad, 

 jdoucich do skupiny akrogynich Jungermanniacei, jichz mezistupne se 

 nam ale nezachovaly. 



Starsi autofi vesmes uvädcji r. Haplomitrium v celedi (iymno- 

 mitriaceae, s nimiz vsak mä velmi malo spolecneho. Teprve Lindberg 

 zduraznil pfibuznost tohoto rodu s r. Fossombronia a posleze Dedecek 

 na zaklade poznämky Limprichtovy (Ivryptog. p. 430) vystavel sarno- 

 statnou celed' Haplomitrieae. Nektefi botanikove (ku pf. Schenck) dokonce 

 domnivaji se, ze rody Haplomitrium i Calobryum tvofi samostatnou is<>- 

 lovanou celed Calobryaeeae, rovnocennou velkym skupinam Ricciaceae, 

 Marchantiaceae, Jungermanniaceae i Anthocerotaeeae, v nez se eeUi fise 

 jatrovek rozpada. Vystfedui teuto nazor ale jest nespravny. R. Haplo- 

 mitrium pfedstavuje näm nejvyse organisovany typ anakrogynnich Jun- 

 germanniacei, ktery byl zajiste fylogenetickym zäkladem pro foliosni 

 Jungermanniaceae, jehoz blizsi ale vztahy k temto jsou näm nejasny, 

 ponevadz ostatni spojovaci typy se näm nedochovaly. Bez odporu jest to 

 nejzajimavejsi jatrovka z flory nasi vübec. fViz präce Gottscheho (1843), 

 Leitgebovy (1875, 1879), Goeblovu (1890) a Lilienfeldove (1911).] 



