257 



4. Anthocerotaceae Schiffner, 



in Engler-Prantl, Farn. I. 3. I. p. 135. 



Syn.: Carpoeeria et Carpocereae Du Mortier, Comment. bot. 1822 p. 68. 

 Anthoceridae Corda, Genera hep. 1828 p. 650. 



Anthoeereae Du Mortier, Analyse des familles des plantes 1829 p. 69. 

 Ceratocepliala Wallroth, Fl. crypt. germ. 1831 p. 39. 

 Anthoceroteae Nees, Naturg. 1833 I. p. 86, 1838 III. p. 319. 



Jatrovky se stelkou lupenitou, hladkymi rhizoidy 

 ksubsträtu pfirostlou a sestävajici ze stejnotvaryck 

 bunek, jez maji ve vetsine pfipadü jen jediny veliky 

 chloroplast; na spodni, zfidka i na svrehni strane stelky 

 jsou hojne sterbinovite otvory. Antheridia vznikaji 

 endogene a sedi v dutinäch stelky. Arche gonia ponofena 

 do stelky a s pletivem teto pevne srostlä. Sporogon jest 

 välcovity, nemä stetu, jen napuchlou nohou vezi v pletivu 

 stelky a dorüstä na basi stäle interkalarnim vzrüstem; 

 vnejsi stena jeho mä prave prüduchy, a uvnitf jest zpra- 

 vidla sterilni sloupek, kolem nehoz dokola zvoncovite 

 klenesearchispor. Vcas zralosti pukä sporogon vedve 

 podelne chlopne. Mimo spor jsou v tobolce vzdy pfitomny 

 sterilni bunky, jen u mälo druhü v elatery vyvinute 

 (3 rody, 115 dr.). 



Rostliny skoro vesines terrestricke. Stelka jest lupenitä, siroce na 

 zemi rozprostfenä, na okrajich vice mene hluboko lalocnatä, anebo pentli- 

 covitä, dichotomicky vetvenä; stfedni zebro nebyvä vyvinuto, jen stelka 

 byvä nekdy ve stfedu tlustsi nez na krajich. Vyjimku cini tropicky rod 

 Dendroceros, u nehoz jest ve stfedu stelky vyvinuto mohutne zebro, ktere 

 pfechäzi v jednovrstevne silne zvlnene boky; u nekterych druhü tohoto 

 rodu nalezaji se mezi bunkami vetsi nebo mensi dutiny. Na spodni strane 

 stelky, u r. Dendroceros i na svrehni strane, jsou cetne otvory, povstale 

 rozestoupenim bunek ; dalsim delenim bunek okr&jovych vznikä pod 

 otvürkem mala dutinka, jejiz steny vylueuji mnoho slizu. Uvnitf techtö 

 dutinek skoro nikdy neehybi kolonie Nostoc sphaericum, jez jsou jiz 

 lupou jako bradavky na povrchu stelky patrny ; buiiky sten clutinky vy- 

 silaji dovnitf dlouhe, clänkovane vybezky, ktere kolonii Nostocü pronikaji 

 vsemi smery, tvofice jakesi volne pletivo. Z okolnosti teto lze souditi, ze 

 vztah mezi fasou a jatrovkou bude daleko uzsi, nez se az dosud za to 

 melo; die Prantla (Hedwigia 1889 p. 135) podporuje Nostoc assimilacni 

 cinnost jatrovky, die jinych jednä se asi jen o prostorovy parasitismus. 

 Celä stelka sestävä z nekolika vrstev stejnych bunek, jez u vetsiny druhü 

 obsahuji toliko jediny velky kulovity chloroplast, jenz uzavirä v sobe 

 uprostfed nucleus a chovä jedno nebo vice zrnek pyrenoidovych; u ne- 



Dr. Karel Kavina: Monografie Ceskych jatrovek. 17 



