258 



kterych tropickych ale zästupcü r. Anthoeeros nachäzi se vice chromato- 

 forü, posträdajicich pyreaoicly (Campbell zahrnuje tyto druhy v novy 

 rod Megaceros.). Mimo uvedene dutinky nenachäzime v pletivu stel- 

 kovem zädnych vetsich intercellularnich dutin. Vzrüst stelky deje se ne- 

 kolika terminälnimi bunkami, ktere srovnäny vedle sebe na pfednim 

 konci stelky, soucasne uebo stridave segmentuji; velice casto se stävä, ze 

 terminälni buiiky meni behem doby svoji podobu, jsouce na mladsi stelee 

 klinovite, na starsi dvojsecne. Stfidavou segmentaei povstavaji mezi- 

 laloky, jez zavinuji kadefavy okraj stelky; tentyz vznikä i tebdy, nejsou-li 

 bunky terminälni tesne vedle sebe. Öterbinovite otvürky na stelee vzni- 

 kaji v bezprostfedni blizkosti terminälni hrany podelnim rozdelenim bunky, 

 jejiz deefinne se od sebe pak rozestonpi, takze vznikne dutinka; ta jiz 

 zäby secernuje mnoho slizu, chränieiho vegetaeni hrann, a pozdeji jest 

 infikoväna bormidiemi Nostocü. Na spodu stelky mimo to z venträlnieb 

 segmentü vznikaji cetne rbizoidy, ktere jsou vzdy hladke; supiny ven- 

 tralni, nebo jine podobne ütvary nikdy nejsou vyvinuty. 



Pohlavni orgäny jsou vesmes ve stelee ponofeny a u vsech rodü 

 totozne stavby i vyvoje. Antheridia jsou kulatä na dloube, tluste stopee 

 ze 4 fad bunek (u r. Dendroceros jen ze 2 fad) sestävajici a seskupena 

 po nekolika v dutinäcb, sekunderne ve stelee vzniklyeb a slizem vyplne- 

 nych; buiiky stopky maji schopnost puceti v novä antberidia, takze 

 v jedne dutine naleza se posleze znacny pocet antheridii. Vyvoj antberidii 

 jest endogenni; vznikaji sice jako u ostatnich jatrovek rovnez z dorsäl- 

 niho segmentü, ale tento rozdeli se dfive vodorovnou stenou ve dve bunky. 

 Hofeni z techto bunek deli se opet pf iene, kdezto doleni pfepazi se svis- 

 lou pfepäzkou a da püvod antberidiovemu primordiu, z nehoz vznikne 

 celä skupina antheridii; tato z poeätku jest dokonale uzavfena v dutine, 

 kterä u r. Dendroceros mä dvouvrstevnou, silne vyklenutou svrcbni stenu, 

 kdezto u druhych rodü tato jest jednovrstevnä a pozdeji se protrhavä. 

 Archegonia ponofena jsou v pravidelnych fadach do stelky, s jejimz 

 pletivem üplne srüstaji. Podobne jako antheridia vznikaji take z dorsäl- 

 niho segmentü, ale nikoliv z doleni, nybrz hofeni jeho bunky; vznikaji 

 tedy jako u vsech jatrovek exogenne, s tim ale rozdilem, ze nevyklene 

 se primordialni bunka, jak u ostatnich jest pravidlem, na venek, nybrz 

 zustane ponofena ve stelee. Tato rozdeli se tfemi pfepäzkami ve stfedni 

 Vtunku a tfi buiiky perifericke; stfedni bunka rozdeli se po te v centralni 

 a kryci bunku, z nichz prvä da püvod bunee vajeene a bfisni, druhä 

 ctyfem az sesti bunkäm kanälovym a dvema krycim, ktere vynikaji 

 dosti vysoko nad povrch stelky. Ponevadz periferni bunky üplne splynou 

 s bunkami okolniho pletiva stelkoveho, posträdä archegonium üplne st§n, 

 ackoliv tyto, jak vidno jiz z prvych deleni primordialni baiiky, se za- 

 kladaji; zdä se, jakoby vajeena bunka, bfisni i kanalove, lezely proste 

 vklinene v pletivu stelkovem. Primerni bunka centralni a teprve sekun- 

 derni differenciaee bunek krycich a kanälovych upomina na obdobne po- 



