259 



cbody u mechü; u vsech ostatnieh jatrovek deje se rozliseni v centrälni 

 bunku a kanälove teprve, kdyz byla jiz zalozena buhka kryci. 



Sporogon vykazuje naprosto odcbylnou stavbu od vsech ostatnieh 

 jatrovek. Prvni segmeutace oplozene bunky vajeene deji se die stejnych 

 zäkonü jako u ostatnieh, avsak pozdeji jde zpüsobem üplne odehylnym. 

 Oplozenä buhka vajeenä rozdeli se nejdf ive svislou pf epäzkou ve dve bunky 

 a tyto stenou vodorovnou, blize spodniho konce kolmo na prvni stenu 

 probihajici, ve ctyfi nestejne velke bunky se rozpadnou; näsledu.iici svis- 

 lou stenou na pfedesle kolmou vznikne osmibunecne embryo, ktere dru- 

 hou pfienou stenou se rozpadne ve 4 vrstvy po 4 bunkäch. Z nejbofejsi 

 vrstvy, jiz sklädaji nejvetsi buiiky, vznikä vlastni sporogon, kdezto ze 

 spodnich vrstev vznikne noha. V kazdem kvadrantu hofejsi vrstvy na- 

 stane pozdejsim delenim diffei-enciace stfednich bunek, vytväfejieich 

 sloupek (kolumellu) a perifernieh, ktere tangenciälnimi pfehrädkami roz- 

 lisi se ve vrstvu vytrusorodnou a vlastni stenu sporogonu; vznikä tedy 

 u Anthocerotaeei vytrusnä vrstva z amphithecia, docela stejne jako 

 u Sphagen. Dospely sporogon jest tvaru välcoviteho, na konci mirne pfi- 

 spicately, a vezi ve stelee mohutne napuchlou nohou, jejiz periferni bunky 

 jsou häckovite protähle a mezi parenehymem stelkovym na vseehny 

 strany vklinene; stena jeho sestävä z podlouhlych bunek, opatfenyeh 

 ehlorofylem, umoznujicim vydatnou samostatnou assimilaei a mä u vet- 

 siny druhü prave prüduehy se dvemi sveraeimi bunkami tehoz slozeni, 

 jako nachäzime na tobolce meehü i na liste pteridophyt a siphonogam. 

 Na basi svem sporogon dlouho dorüstä (jen u r. Notothylas zastavuje 

 zähy vzrüst) v meristematicke vrstve. V cas zralosti pukä stena v podelne 

 rj'ze ve dve chlopne, kdezto sloupek dlouho vytrvävä; vj'jimku cini 

 Notothylas, u nehoz se nekdy sloupek vübec nevytväfi, anebo je rudi- 

 mentni. Sloupek mä nejen ukol rozvädeti sfävy tobolkou, nybrz jsa 

 hygroskopieky, spolupüsobi i pfi rozprasoväni spor. 



Base sporogonu objata jest vysokym välcovitym, ze tluste dolejsi 

 cästi znenähla se ztencujieim valem, jenz tvofen jest nejen z pletiva stel- 

 koveho, nybrz pfedstavuje näm i cepicku splynulou üplne s kalichem; 

 jest to tudiz obal docela odlisneho püvodu nez u vsech ostatnieh jatrovek 

 a oznacuje se jako ealyptroealyx. U rodu Notothylas objimä tento obal 

 skoro cely sporogon, u r. Dendroceros a Antboceros tvofi jen nizkou 

 pochvu. 



Spory jsou tetraedrieky kulate a rnaji povrch bud! jemne bradav- 

 city nebo rüzne ostenkaty; hladke spory jsou vzäcnosti. Mezi sporami 

 pf itomny jsou vzdy sterilni bunky, ktere tvofi v tobolee jakousi sif, mezi 

 niz naehäzeji se spory; pozdeji se sif rozpadävä v nestejne cästi, ktere 

 casto nemaji vübec zädnych vytuzovacieh vläken, neb jen spore listny a 

 oznaeuji se jako pseudoelatery. Jen u maleho pomerne poctu druhü r. 

 Anthoceros a u r. Dendroceros jsou v tobolce pfitomny skutecne elatery 

 opatfene spirälkami. 



17* 



