260 



Kliceni spor jest stejne jako u skupin ostatnich. 



Skupina Anthocerotaceae lisi se celou fadou znakü od väech ostat- 

 nich jatrovek; jiz stelka sama odlisnä jest stavbou otvorü sterbinovych 

 i celkovou organisaci, a sporogon säm nenachäzi nikde obmeny. Vyvoj 

 antheridii, archegonii i celeho sporogonu pfipommä v mnohem na nieeliy, 

 a vysokä orgauisace sporogonu stavi tuto skupinu na vrchol celeho sy- 

 stemu jatrovek. Neni pochyby, ze sporogon Anthocerotacei jest nejdo- 

 konaleji v cele tfide jatrovek vyvinut; pfitomnost prüduchü, sehopnosl 

 samostatne assimilaee stavi jej pfimo na roven sporogonu r. Buxbaumia. 

 Zajimavo, ze ackoliv sporogon u teto skupiny jest tak vysoce organisovän, 

 stelka sama jest velmi nedokonale vyvinuta. Okolnost tato vedla Lotsyho 

 k tomu, ze po pfikladu Göblove prohlasuje Antboceros za nejprimitiv- 

 nejsi jatrovkn vübec, navaznjiei pfimo na fisi ras; nejkräsnejsi dükaz 

 pro sve tvrzeni vidi v pfitomnosti jedineho ebloroplastu opatreneho py- 

 renoidem, kterazto okolnost jest pro fasy typickym ukazem. Zapomina 

 vsak docela, ze existnje ee\a fada druhü, u nichz naehäzime v bunce vice 

 chloroplastü üplne postradajieich jakychkoli pyrenoidü. Mimo to odpo- 

 riije nazor tento zäkladnim pojmüm morfologickym i fylogenetickym; 

 cim vyse kracime v systemn embryophyt, tim dokonalejsi a samostat- 

 nöjsi stäva se tfeti generace, sporofyt, u mechovitych sporogon, u ostat- 

 nich clänek listovy. A nyni Lotsy prohlasuje jatrovkn, ktera präve tfeti 

 generaci ma vysoce vyvioutou, za nejmene dokonalon! Blizsi pfibuzenske 

 vztahy jsou ale u Anthocerotacei dosti nejasne. Vyjma nekteryeh znakü 

 v organisaci sporogonu nemaji nicebo spolecneho s mecbv, takze nelze 

 je s touto tfidon v zädnon blizsi pfibnznost uvädeti; ale i s ostatnimi 

 jatrovkami jsonrovnez v malem vztahu, ackoliv vyvoj pfipomina totoznc 

 zjevy u Jnngermanniacei. Die vsech znämek json Anthocerotaceae iso- 

 lovanä, nejvj^se organisovana skupina jatrovek velmi stareho püvodu, 

 snad extremni bod fady zähy se ze spolecneho püvodu od ostatnich fad 

 odstepivsi. 



Cela skupina t-itä jen 3 rody, z nichz r. Dendroceros (16 dr.) jest 

 vyhrädne tropicky, r. Anthoceros pfevaznou vetsinou druhü rovnez v tro- 

 pech, ale mensinou i v mirnem pasmu rozsifeny, kdezto r. Notothylas 

 vyhrädne jen na severni polokouli se vyskytä; posledni dobou oddelil 

 Campbell druhy r. Anthoceros, majici prave elatery a posträdajici pra- 

 vych prüduehü na sporogonu v samostatny r. Megaceros. Jsou to vsak 

 vesmes druhy tropicke, jen mälo odlisnou sekci r. Anthoceros tvofici. 

 Starsi botanikove citali k Anthocerotaceim jegte r. Blandowia Willdenov 

 (Berl. Magaz. 1809, III. p. 100., tab. IV. fig. 2; Bl. striata Willd., jiz. 

 Am.); pozdejsi studia ale ukäzaly, ze jest to rostlina jevnosnubna z Sei. 

 Podostemonaceae (Bischoff, Bemerk. 1835 p. 962.; Deutschi. Jung. 1835, 

 tab. XXXIII. p. 107. jest mylka?). 



