261 



Pfehled ceskych rodu. 



1. Tobolka dlouhä, välcovite cärkovitä, daleko z kolmeho, posvateho 

 obalu vyniklä; steny mä ctyfvrstevne a ve vnejsi stene hojne prü- 

 ducky. Sloupek vzdy jest pfitomny a vytrvaly. Pseudoelatery dvou- 

 az ctyfbunecne, s rudimentnimi nebo zädnymi listnami vytuzova- 

 cimi, spory bradavcite, nebo jezate ostnite Anthoceros Mich. 



2. Tobolka krätkä, välcovitä, v polozenem nebo sikmo sklonenem 

 obalu uplne uzavfenä, neb jen spickou vycukujici; steny mä toliko 

 tfivrstevne a posträdä prüduchü. Sloupek zäby mizi. Pseudoelatery 

 jednobunecne s hnedymi vytuzovacimi listnami. Spory hladke . . .' 



Notothylas Süll. 



XIX. Rod Anthoceros Micheli, 

 Nova plant, gen. 1729 pag. 10. tab. VII.*) 



Syn.: Lieben Dillenius, Catal. plant, cea Giss. n. 1718 p. 211. 



Liebenastrum Dillenius in Ray, Synopsis meth. stirp. britann. 3. ed 



1724 p. 109. 

 Ceranthus Linne, Cor. gen. 1737 p. 131. 

 Corypta Necker, Eiern, bot. 1790, III. p. 344. 

 Carpoceros Du Mortier, Comment. bot. 1823 p. 76 ex p. 



Stelka lupenitä, svetle neb tmavozelenä, plocbä, polokrubovite roz- 

 prostfenä a na okrajich rüzne lalocnatä, jest zfidka pentlicovita. Stfedni 

 zebro neni nikdy ostre vyvinute, nanejvys byvä stelka ve stfedu tlustsi 

 a k okrajüm znenähla se zteneuje. Stelka sestävä z nekolika vrstev stej- 

 notvarych, polygonälnieh bunek velmi tenkostennych a jen nekdy v ro- 

 zich slabe ztloustlycb; nase druhy maji v bunkäeb vesmes jen po jedinem 

 velkem chloroplastu obklopujicim jädro a obsabujieim p^'renoidy. U ne- 

 kterycb druhü tvofi se uvnitf stelky velke dutiny, vznikle rozsifenim mezi- 

 bunecnych prostorü. Sterbinovite otvory naebazeji se roztrouseny pouze 

 na spodni strane stelky; neehybi v nieb nikdy kolonie Nostocü, jez jevi 

 se jako tmave hrboulky na svrchni strane stelky vypukle. Rbizoidy cetne, 

 hyalinni a hladke. 



Druhy jednodome i dvoudome; skoro vsechny ale jevi näehylnost 

 k dvoudomosti, nebof casto vytväfeji rostlinky pohlavni orgäny jen jed- 

 noho druhu. Antheridia jsou kulatä, dlouze stopkatä a po 5 — 20 sesku- 

 peny v dutinkäch, ktere pozdeji se nahofe protrhävaji, takze zralä anthe- 

 ridia nalezaji se v malych jamkäch, obycejne slizem naplnenych na 

 svrchni strane stelky. Archegonia jsou vrostlä hluboko ve stelce; obal 

 jest rourkovity a pomerne krätky. Tobolka jest dlouze välcovite cärko- 

 vita, zelenä, ke konci ztencenä a oble ctyfhrannä; sklädä se ze ctyfvr- 

 stevne steny, välcovite zvoncovite vrstvy sporogenni a stfedniho sloupku, 



*) Z fec. ävd-os= kvet, xepag = roh ; Micheli povazoval tobolky za kvet. 



