269 



Druhy jednodome. Autheridia kulatä, dlouze stopkatä jsou uza- 

 vfena v malych skupinäch hluboko ve stelce v tesnych dutinkäch. Ar- 

 chegonia jsou podobne jako u pfedesleho rodu ve stelce ponofena a s okol- 

 nim pletivem tesne srostlä; na rozdil od archegonii u r. Anthoceros, 

 jez naehäzeji se vzdy uprostfed dorsälniho segmentu, byvaji arehegonia 

 u tohoto rodu zhusta k akroskopickemu okraji posinuta. Jedria terminälni 

 bunka vytväfi fadu archegonii za sebou, ale zpravidla jen jedno dospivä 

 v plod; jakmile tento byl zalozen, pferusuje terminälni bunka svou cin- 

 nost, takze plod byvä znacne k okraji posinut, az opet jinä bunka pocne 

 däle segmentovati. Sporogon jest siroce välcovity, na konci tupy neb 

 slabe rozsifeny, a kulovitou nobou v pletivu zapusteny; nemä trvaly 

 vzrüst jako u pfedesleho rodu, nybrz jest krätky a cely uzavfeny v rour- 

 kovitem obalu vodorovne neb sikmo na stelce sklonenem; pouze v cas zra- 

 losti rozrusuje se obal na vrcholu a tobolka nepatrnou cästi vycnivä 

 z neho ven. Stena tobolky slozena jest ze tri vrstev, z nichz svrclmi 

 vrstva sestävä z bunek znacne tlustostennych, a nemä zädnycb prüducbü, 

 spodni dve vrstvy sestävaji z tenkostennych, byalinnicb bunek. Pres vr- 

 cbol tobolky a po cele delce po obou stranäch täbne se zfetelny. sev se- 

 stävajici ze dvou paralellnicb fad bunek o stenäch tmavobnedycb; v cas 

 zralosti rozpukävä se tobolka v tomto svu ve dve pravidelne, konkävni 

 chlopne znenäbla az k basi se trbajici. Ve stf edu tobolky täbne se sloupek, 

 jenz nekdy vübec cbybi, jindy jest jen rudimentni; koren jest z bunek 

 identickycb se sterilnimi buiikami ve vytrusovodne vrstve, a pozdeji se 

 v ne tez u vetsiny drubü rozpadävä. Sterilni bunky netvofi sif, jako 

 u pfedesleho rodu, nybrz pronikaji celou vrstvu archesporovou jako ko- 

 mürkate liletivo, v jehoz dutinäch ulozeny jsou matefske bunky vytru- 

 sorodne. Vytrusy jsou tetraedricke, na povrchu hladke, nebo krätce osten- 

 kate; vznikaji bilaterälnim poctvefenim, a setrvävaji dloubo v tetraedri- 

 ckych skupinäch pohromade. Pseudoelatery vznikaji rozpadem sterilniho 

 pletiva; jsou jednoltunecne, nepravidelne ctyfhranne az tvarü rozmanite 

 zkroucenych a maji na stenäch nekolik v rüznych smerech probihajicich, 

 slabe zabnutych, bledehnedych listen. 



Podivny tento rod citä die Schiffnera 9 toliko druhü. jez ve- 

 smes jsou rozsifeny na severni polokouli. V Evrope i ve vlasti nasi 

 pfichäzi toliko jediny N. valvata, jenz objeven byl v letech sedesä- 

 tych minuleho stoleti skoro soucasne prof. Lehmanem a prof. Mildem 

 a byl pfedmetem zajimaveho sporu mezi botaniky, dav soucasne podnet 

 ke studiu celeho rodu, jez provedli Gottsche (1858, Beiblatt zur Botani- 

 schen Zeitung) a Milde (1859 Bot. Zeit. p. 33. — 55.). Vzdor tomu vsemu 

 skytä rod tento nejen celou fadu otäzek ontogenetickych, nybrz i syste- 

 matickych jeste nerozfesenych, takze monograficke zpracoväni jeho jest 

 nanejvys zädouci. 



Ve stavbe stelky souhlasi oba rody, Anthoceros i Notothylas üplne, 

 takze Austin je vübec ani nerozlisuje (Hedwigia 1875 ses. 12.); avsak ve 



