11 



Proto take novejsi autofi vseobecne jako samostatny druh je uva- 

 deji a jsou oba druhy take v poslednich seznamech die toho sprävne za- 

 neseny. 1 ) 



3. Sus scrofa L. Prase divokä. 



(Obr. 3., 4. a 5.) 



Zvife toto vyskytujici se v Öechach od doby mladsiho diluvia az 

 do doby recentni, popsäno bylo jiz pod rozmanitymi jmeny; nektera 

 z nich oznacuji forray jihoevropske, kterez vübec nenälezeji tomuto dru- 



Obr. 4. Sus scrofa L. a Sus scrofa ferus Gm. 

 9 Alluvium. Nem. ßrod. b Sus scrofa ferus 

 Gm. (f Receutni. Uhry. c Sus scrofa dome- 

 sticus 9. Plemeno berkshirske. Pohledy na 

 lebku se strany vesmes stejne zmensene. 

 (Pfibl. '/e pfir. vel.) 



hu, nybrz do skupiny forem, jez Forsyth Major 2 ) spojil pode jmenern 

 druhu Sus vittatus Müll, a Schley, jenz vyskytuje se ne sice üplne souvisle, 

 ale pfece jen povsechne od Sardinie az do Nove Guiney a od Japanu az 

 do jihozapadni Afriky (Damary) a nälezi tudiz pfevahou päsmu oriental- 

 nimu a aethiopskemu. 



Je to z evropskych hlavni prase, jez bylo püvodne i Por. Majo- 

 rem oznaöeno jako Sus scrofa meridionalis, kterez by take nejvice vztahu 

 melo nebo miti mohlo k nasim formäm stfedoevropskym, po pfipade 

 k nasim formam zdomäcnelym. Je zajimavo, ze toto prase vyznacuje se 



') Trousseart, Catalogus mammalium IV. str. 821. Dr. Fr. Bayer, Katalog 

 ces. fos. obratlovcü 1905, str. 95. 



') Zool. Anzeiger 1883. Atti Soc. Toscana 1885. 



