14 



Ve spodni celisti rozdily pohlavni nejsou tak näpadny, nicmene 

 i tu jsou tesäky kancü mnohem mohutnejsi, v tvaru tfistranneho hra- 

 nolu mnohem vyvinutejsi, kdezto u bachyii hrany tohoto hranolu se za- 

 kulacuji a zub nabyvä tvaru vejciteho. Zadni plocha nebyvä u bachyii 

 temef nie obrusoväna, kdezto u kancü vykazuje velkou tfeci plocliu, 

 odpovidajici tfeci plose horniho tesäku. 



Tesäk u baehyne pfestävä v dospelem veku rüsti, uzavfe se na 

 dolnim konci konickym kofenem a na odkryte cästi kryje se nepravidel- 

 nou vrstvou sklovinnou, kterä se malym valem jako koruna od dolni 

 cästi zubu oddeluje; naproti tomu tesäk kance roste stäle, züstävä na 

 dolnim konci otevfeny a po cele sve delce je pravidelnou vrstvou sklo- 

 vinnou pokryt. V düsledku techto pomerü je take kanci tesäk delsi a jebo 

 alveola dosahuje v celisti az pod M 3 , kdezto u bacbyne nedosahuje däle 

 nezli pod P 2 , take symphysa brady je u kance delsi. 



Z pfipojeneho pfehledu mefeni vysvitä, ze divoky vepf pfedstihuje 

 velikosti lebky zdomäcnele sve soudruby o 50 — 140 mm (pfi nalezitem 

 srovnäni die pohlavi) a vepfe raselinneho, pokud z nälezü svyearskych 

 lze souditi, o 143 — 223 mm. 



Je tudiz zde jiz znatelna dosti zfetelnä hranice velikosti a mäme-li 

 pfi ruce fossilni nalez dospeleho zvifete, müzeme jiz z jeho miry snadno 

 usouditi, do ktere fady asi patfi. 



Lebka vepfe raselinneho dosahuje pfiblizne delky 244 mm, lebka 

 vepfe domäciho je nejmene 290, ale dosahuje az 320 (snad i 330 mm) a 

 lebka vepfe divokeho je nejmene 380, ale dosahuje az 460 mm. 



To nejevi se zfetelne jen v delce temenni ale i v ostatnich miraeh 

 delkovych, jako zejmena v delce spodni celisti, v delce chrupu a p.; jen 

 v nekterych miraeh plemena divokä pfes rozdilnou svou velikost se vice 

 sblizuji riebo aspon vepf raselinny dostihuje nebo pfedstihuje vepfe do- 

 mäci; to plati zejmena o vyvoji chrupu, jak se to jevi v delce fady sto- 

 licek a zvläste v mohutnem vyvoji stolicky zadni (m 3 ) v obou celistich; 

 vidime na pf., ze tato dostihuje u vepfe raselinneho az 40 mm, kterez 

 velikosti nedostihuje u vepfe domäciho, za to ale u vepfe divokeho, kde 

 jen nejvetsi individua tuto velikost pfedstihuji. 



Pokud se tfee tvaru a vystrojeni lebky a chrupu, je jisto, ze u di- 

 vokych plemen je lebka rovno- a sirocelä, takze v jedine rovine stoupä 

 pfimo do tyla. 



Sifkove a vyskove pomery u jednotlivych zvifat meni se v sou- 

 vislosti s pohlavim. Kanci maji lebky sirsi a vyssi nezli baehyne, takze 

 na pf. u vepfe divokeho sifka cela 140 — 150 mm ukazuje na bachyni 

 nebo maleho kance, sifka pfes 155 mm jiz zpravidla jen na kance; vyska 

 lebky ^v tyle klesä u baehyne pod 130 mm, vystupuje ale u kancü na 

 150—160 mm. 



Je pochopitelno, ze sifka rypäku je u kancü temef o polovinu 

 sirsi nezli u baehyne, nebot i sifka tesäkü je znacnejsi. 



