29 



V nasich sbirkäeh nalezä se krome toho ülomek bidla v delce 230 mm 

 (obr. 16.), üplne zkamenely, jenz nalezeu v hlinäch splavenych z ütvaru 

 permskeho pfi stavbe trati z Loun do Postoloprt. 



Na pfislusnost k velejelenu poukazuji dve vlastuosti tohoto ülomku; 

 pfedne stopa po nepomerne slabsi vysade oeni, nezli jakou by vykazoval 

 tak silny parob jineho druhu (prümer rüze 

 85 mm, prümer vysady ocni 41 X 31 mm), za 

 druhe pak splosfoväni v objemu 71 mm, pa- 

 trne jiz na konei tohoto ülomku a zfejme 

 poukazujici k lopatovitemu vyviuuti distälni- 

 ho konee. 



Z techto zbytkü nelze ovsem ani z da- 

 leka posouditi, o ktere ze plemen tohoto jelena 

 by se zde mohlo jednati, jez rozeznävä Pohlig - 

 (var. hiberniae Orv., var. Germaniae Pohl., 

 var. Italiae Pohl., var. Belgrandi Last. 1 ) 



Chrup z nälezu u Soosu (obr. 17.) po- 

 ehäzi z leve spodni celisti velmi statneho, ale 

 mladeho jeste zvifete. Tri molary, z nichz Mi 

 je na vnitfni strane vylomena, mefi 97 mm, 

 kdezto u stareho dorostleho zvifete z irskych 

 raselin jsou jen o mälo delsi (101 mm); cä- 

 stecne je zachoväna take posledni praemolara. 



Naznacene dimense, die nichz Laube na 

 veledanka soudi, samy by tu nerozhodovaly, 

 nebof stejna fada od stareho zvifete Cervus 

 primigenms z Cochove mefi 102 mm, u jelena 

 diluv. Cervus elaphus mefi 76 — 91 mm. 



Zuby nesou pfiznacne zvräsceni stare- 

 ho typu kopytnikü a jejich spolecenstvi s be- 

 derni kosti, kterä sotva k jinemu kopytnikü se 

 da zafaditi nezli k veledanku, zdä se ukazovati, 

 ze se jednä spise o veledanka nezli o velkeho 

 prajelena, Cervus primigenius. 



B e d e r n i kost (obr. 18.) , jiz Laube 

 povazuje za pfislusnou k temuz Megaeeru, neda 

 se pfi nedostatku srovnavaeiho materialu bez- 



pecne urciti. Neni to ovsem rozhodne ani bederni kost jelena, ani jineho 

 dvojkopytnika nebo i jednokopytnika nasi diluvialni zvifeny, ale jeji pfi- 

 buznost s formou danka, s kterou jedine bylo ji lze srovnati, neni nad pochyb- 

 nost urcitä. Mozno ji sem tedy s jistou pravdepodobnosti, nikoli vsak s urci- 

 tosti pf ideliti, pokud nebude lze ji porovnati s pozüstatky z veledanka irskeho. 



') Haus Pohlig. Die Cerviden des thüringischen Dihivialtravertines. 

 Palaeontographiea. Bd. XXXIX. 



Oor. 18. Megaceros (Dama) 

 giganteus Blmb. Bederni 

 kost, pravdepodobne od vele- 

 danka ze Soosu u Frant. 

 Läzni. */s pfir. vel. Z majetku 

 geol. üstavu c. k. nein, uni- 

 versity Karlo-Ferdinandovy 

 v Praze. 



