78 



Historicko-geologicke vysledky. 



Pfesnym rozlisenim a urcenim nejstarsich iorem, zejmena noso- 

 rozcü, tapirü, dinotherii, mastodontü a anoplotherii dospeli jsme k nä- 

 zoru, ze nase starä domnenka, ze neni v Cechäch starsich clenü tertiaeru 

 nezli svrchniho oligocaenu a miocaenu, je neudrzitelna a müzeme vyslo- 

 viti, ze pochybne dosud tfetihorni usazeniny ceske, ktere souvisi s pänvi 

 zitavskou, zdaji se byti tak starym clenem oligocaenu, ze sprostfedkuji 

 jeho spojeni s eocaenem. Takove nälezy jako Anoplotherium bohemicuni 

 (dil II.) a Ronzotherium velaumum (dil I.)> jez patrne oba pochazeji ze 

 stejne lokality ((iörsdorf) nasvedcuji vysokemu stäfi dotycnych vrstev, 

 opodstatnuji nazor na jejich pfislusenstvi k nejstarsimu oligocaenu a uka- 

 zuji, ze nevpadäme v Cechäcb tak bezprostfedne do mladsibo tertiaeru, 

 jako se dosud myslilo. 



Take nälez tapira Palaeotapirus Mayeri Kf. (dil I.) dävä ve spo- 

 jeni s vyse citovanymi nälezy tusiti, ze i ve spodnicb, hluboko v zemi 

 ulozenycb souvrstvicb dluzno bledati nejstarsi cleny oligocaenu. 



Podobny pomer nähleho skoku jako z kfidy do tertiaeru vykazuje 

 v Cecbäch pfechod z tertiaeru do diluvia. Avsak i tu zda se, ze mezera, 

 ktera je zjevna, byla drubdy vyplnena nänosy, jez dävno uz jsou denudoväny. 



Na to ukazuje nälez nosorozce typu Ceratorhinus etruscus Fil. 

 (dil L), jenz je nepochybny, nedä se ale nijak jinak vysvetliti, nezli ze 

 dostal se do Labe splavenim z nejstarsicb vrstev diluvialnicb, ktere v Ce- 

 chäch jiz neexistuji. 



Naproti tomu zjisteni, ze ostatni diluvialni nosorozci z Cech näle- 

 zeji vyhradne druhu Atelodus aniiquitatis Blmb. (dil I.), zretelne ukazuje, 

 ze starsich nänosü diluvialnich v Cechäch jiz vübee neni. 



Kulturne-historicke poznämky. 



Neni tu mista zabyvati se existenci a specifikaci cloveka diluvial- 

 niho v Cechäch, niemene nelze se vyhnouti nekolika poznämkäm o nem 

 se zfetelem k tomu, ze präve fad kopytniki°i je zivocisnä skupina, s kterou 

 clovek odedävna nejvic pfichäzel do styku a z ktere do kulturni doby 

 pfenesl nejvic zdomäcnelych zvifat. 



Nälezy dil. cloveka v Cechäch, ac celkem vzäcne, pfece jen zretelne 

 dosvedcuji, ze zde clovek za doby diluvialni zil. 



Stanice diluvialniho cloveka v Lubne u Rakovnika s rozbitymi 

 kostmi soba kolem olmiste v eiste diluvialni hline, clovekem ubity mamut 

 v diluvialni hline u Svobodnych Dvorü u Hradce Krälove, jsou dva dü- 

 kazy, o jejichz podstate nelze vysloviti zädnych poehybnosti. jsou to dü- 

 kazy, ktere zäroven podporuji diluvialni stäfi zbytkü lidskych, nalezenych 

 v jeskyni sv. Prokopa, v hlinäch u Podbaby a Kobylis. 



Zdä-li se badatelüm anthropologickym clovek teil celkem mladäiho 

 stäfi geologickeho, nie na veci nemeui. 



