s druhe, dostupuje Sne&kou nejvetsi vyse celeho pohofi (1003 m) n bonci 

 Cernou kupou (Schwarze Koppe, 1411 m). 



K vychodu pfipojuje se ]>o dvojim ohybu pokracoväui d;ilsi, 

 smeru temef ZJZ— VSV, Forst kämm (127S m), krütky, svorovy hfbet. 



Spojen s hlavni'm hfbetem zminenymi lukami Labskou a Bilou a 

 oddelen od neho hlubokym üdolim Mümlavy, Labe a ll/'lr (Weisswasser), 

 probihä rovnobezne s nim svorovy a kfemeneovy öesky hieben, rozdeleny 

 hlubokou tektonickou prorvou Labe u Spindelmühlu ve dve cästi. Za- 

 padni, zacinajici nad Harraehovera vrchem Certorfim (Teufelsberg, 1007 m) 

 a pokraeujici za pralomem Seifenbachu Plexi (Blechkamm, 1210 a L260 m) 

 a Lysou horou (Kahle Berg, 1343 m), dostupuje nejvyse horou Kotlem 

 (Kesselkoppe, 1434 m), pferusen temef botny Kotein f/ch jam (Kessel- 

 gruben), tähne se pak hfbetem Krkono.se (141G m) az k prulomu Iab- 

 skemu. Za timto pocinä vyehodni cäst ostrym a pfikrym hfebenem h'o- 

 zich hrbetü (Ziegearücken) a kleue se dvojvrcholim Studnicne (Bruini- 

 berg) do vyse 1555 m (zap. Zadni Louenä, Hochwieseobg.) a 1560 (vych. 

 Kamenne pole, Steinboden), ktera k vych. spadä strmymi roklemi Ceriovy 

 a Krdkonosovy zahrädlcy do Obfiho dolu. 



Od pobocneho tohoto päsma a kolmo nan tahuou se cetne rozsoehy. 

 V zäpadni cästi vedle kratkych hfebenü Ylc'iho a Kuzeloveko probihä od 

 M'/secnijeh bud mezi üdolim Jizerky a Labe dlouhy hfbet, koncici nad 

 samym Vrchlabim Zalf/m (Heidelberg, 1030 in). Na vychode odbocuje 

 od Studnicne a sedla Geiergucke (1350 m) paprskovite nekolik rozsocli, 

 z nichz dve jsou velmi mohutne. Zäpadni Pläne (Planer, 1100 /;/) tyci 

 se Plattenberkem (1426 m) a oddeleny jsou od Kozich hfbetü Dhnili/'/m 

 doleni (Längengrad) Sv. Petra. Vyehodni pasmo zacinä Lisi'/ horou 

 (Fuchsberg, 1363 m) a konci Cernou horou (Schwarze Berg, 12!t«i m) 

 pfikfe nad Janskymi Läznemi. Päsmo toto tvofi cetne stupnovite kot- 

 liny raselinne, tak Auerwiese a Töpferwiese pod Lisci, Mooswiese pod 

 Cernou horou. 



Od hfbetu Snezky odboeuji krätke rozso.ehy, z niebz nejdülezitejsi 

 jest zäp. Piosenberg nad Obfim dolem. 



Ukoncenim celeho pohofi jest t. zv. »prienä prepäzka* Lancütsko- 

 Rychorskä. Sklädä se ze dvou rovnobeznych, vice mene SJ smerem pro- 

 bihajieich hfbetü. Pfimo na Forstkam poji se siroky a plochy Kolben- 

 hamm, provazejici üdoli Male Üpy az k Marsovu, ktery na severu pro- 

 dluzuje se v nizsi, ale ttihly hieben Lancütsky, koncici az nad Bobrou 

 u Kupferberka. Na jihu pfipojuje se druhy hfbet, rovnobezne s KoIImh- 

 kammem probihä jiei, Rychorec (Rehhorn), zaobleny, namnoze lysy hfbet, 

 dostupujici Ilofelbuschein 1033 in, a spadajici pfikfe do kotlinj r Zac- 

 lefske. 



Horniny — ovsem pouze s ohledem na uase üeely — jevi v Krko- 

 nosich temef naprostou jednotviirnost. Zuly üstfedniho pohofi Jizerskeho 

 a Hlavniho hfebene krkonosskeho, svory a kfemence Ceskeho hfebene a 

 »pfiene pfepäzky« i ralyafyllity pfedhofi jsou silikätove horniny, ktere 

 svym chemicko-fysikalnim vlivem na vegetaci jsou si rovnocenne (chude 

 püdy). Pouze sloh jejich jevi jiste rozdily, jezto balvanitä zula neni ]>fi- 

 zniva tvofeni skal, kdezto svory Ceskeho hfebene vykazuji c-etmgsi ska- 

 liska, ac hlavne jen v pficnych prürväch, t.ik v Kotelnych ja mäch, na 

 Kozich hfbetech, v Obfim dolu a p. Z jinorodych hornin hojneji, ale 

 pouze na ceske strane vystupuji mala loze väpencovä, hlavne podhofi 

 provazejici, nejhojnejsi v prnhu mezi Roketnici, Vrchlabim a Trutnovem. 

 Roztrousene vyskytä se väpenec i v pohofi — ovsem jen v obvodu kry- 

 staliekych bfidlic — tak u Harrachova, pod Spindelmiihlem, vKoteloyeb 



