15 



Schlesien«, a Robert von Uechtritz, jenz nejznameniteji pfispel k poznäni 

 jestfäbnikü krkouosskych. Tez prof. A. Engler, prof. Ascherson, prof. 

 Ferd. Pax, H. Hartlaut, Robert Münke, Gustav Schneider*) pracovali 

 pilne v obvodu nasi kveteny. Z lokälnieh botanikü vynikl zejmena W. 

 Winkler, ucitel ve Schreiberhave, ktery sestavil peknou pfirucni »Flora 

 von Riesen- und Isergebirge« (Warmbrunn 1881 a dodatky), pro sirsi pu- 

 blicum pak s yelikou läskou psanou popu]ärni »Sudetenflora«, obsahujici 

 nejvyznacnejsi zjevy sudetske kveteny. Jeho näslednikem jest zijici bo- 

 tanik, ucitel Paul Kruber z Hirschberku, spisovatel »Exkursionsflora 

 von Riesen- und Isergebirge«. 



Z lokälnieh sberatelü na horäck Jizerskyeb zminky zasluhuje faräf 

 Menzel z Neustadtlu, A. Schmidt z Liberce, K. Fischer z Jablonee a Dr. 

 Ant. Knizek z Liberce. 



Zbyvä näm jeste strucne zminiti se o kryptogamologii nasi flory. 

 Ve starsi dobe velmi pilne sbiral a susene kryptogamy vydäval Josef 

 Poech, ktery cestoval po Krkonosich r. 1839, kterouz cestu popsal: »Reise 

 in die Sudeten«. Pilnebo tohoto sberatele ani choroba neodvrätila od cin- 

 nosti, a on za doby, kdy lecil se r. 1843 a 1844 v Liebwerde znovu pro- 

 zkoumal bory Jizerske. 



Mnobo pfispel k vyzkumu tajnosnubnych i M. Opiz, pak Palli- 

 ardi, Krist. Funck, Berth. Steni, G. v. Koerber, zejmena vsak neunavny 

 liclienolog major Julius von Flotow. 



V nove dobe zuamenite zäsluhy ziskal si bryologickymi pracemi J. 

 Milde a Chr. G. Nees von Essenbeck (»Naturgeschichte der oesterr. Leber- 

 moose« 1833 — 1838), jenz ücasten byl tez vyzkumy phanerogamü. Krypto- 

 gamy sbiral 0. Sendtner (meeby), Ludwig (mechy), C. Chr. Günther, E. 

 Schimmel, Fr. Matouschek (mechy) a diatomolog Müller- 



Z Cechü nejvetsi zäsluhy zjednal si Josef Velenovshy, ktery zejmena 

 mechy a jatrovky krkonosske s nejvetsi svedomitosti zpracoval a cetne 

 sve zaky podnitil k dalsi uspesne präci: Domin sbiral mechy pro neho, 

 J. Vilhelm a J. Podpera studovali mechy krkonosske. Nejnoveji vice- 

 kräte navstivil Krkonose za vyzkumem bryologickym K. Kavina, ktery 

 zejmena raselinniky a jatrovky podrobil zevrubnemu studiu. licheno- 

 logii zajimal se E. Bayer. Konecne tfeba se zminiti o raselinnych studiieh 

 Fr. Sitenskeho. 



Präci vsech techto badatelü dekujeme za ujasneni nynejsiho na- 

 seho pozuäni kveteny krkonosske. 



Phytogeografie povsechnä. 



I. Vegetacnf clenitost Krkonos. 



Rozdily v morfologickem utväfeni püdy, zejmena v pomerech vys- 

 kovych, rozdily v pomerech klimatickych, stav vodnich sräzek a vlähy, 

 osudy yyvoje vegetace v praveku maji za näsledek — tu znatelneji, tarn 

 mene näpadne — mistni odehylky utväfeni räzu vegetaeniho. 



Nejnäpadnejsi jsou ovsem rozdily, ktere jsou näsledkem clenitosti 

 kolme. Znacne difference v pomerech tepelnych, vläha vzduehu, sila 

 vetrü, delka pocasi roenich a p. jsou toho pficinou, takze horsky obvod 

 näs rozclenen jest v nekolik stupnü vegetaenich. 



*) Zpracoval dükladne rod Hieracium. 



