19 



loüku a pfilehle cästi Hlavniho i Öeskeho hf ebene, a vychodni, rozsählejsi, 

 okolo Snezky a Studnicne hory. obou jeste blize se zminime. 



Vyznacnymi ütvary rostlinnymi jsou pro vysokohofi pfedevsim 

 porosty klecove, misty velmi rozsähle (vlastne skutecne »lesy« vysoko- 

 horske), svymi nizkymi, rozsochatymi kmeny kosodfeviny nejvys räzo- 

 vite, pak rozlehle horste hole (smilkove a p.), pestre horste louky a al- 

 pinste nivy; tez raseliny ve tvaru raselin hfebenovych a svahovych maji 

 ve vysokohofi znamenite rozsifeni. 



Rostlinne typy vysokohorske jsou räzovitou ozdobou krkonosske 

 kveteny. Jak samozfejmo, nedrzi se ovsem pfesne hranic päsma. Zejmena 

 vlhke a fidke lesy pomezniho pruhu zdobi fada vysokohorskycb typü, 

 takze tim (a pak skutecnosti, ze klecove porosty tf eba poklädati za prave 

 lesy, tfebaze jedinci nizkymi, kfovitymi tvofene) ziskävä pomezni pruh 

 obou päsem znenäbleho pfeehodu vegetacnich prvkü. Toto pronikäni 

 prvkü vysokoborskyeb do porostü lesnich vyssieh poloh jest dülezitym 

 voditkem pro poehopeni a cleneni lesni vegetace horske, jak pozdeji jeste 

 sifeji se o nem zminime. 



Zajimavosti naby vaji obzvläste ovsem vyznacne vysokohorske typy, 

 ktere casteji sestupuji hluboko do üdoli, nekdy az na same hranice hör. 

 Tak Pulsatilla alpina, Bartschia alpina, nekterä Hieracia a p. sestupuji 

 v Labskem a Obfim dolu az na 900 m. Crepis grandiflora zdobi louky 

 u Krausovych bud ve vysi asi 750 m. Achyrophorus uniflorus vyskytuje 

 se u Josefinenhütte ve vysi nanejvys 800 m. Cryptogramme crispa roste 

 pry pfi silnici pod Wurzelsdorfem ve vysi asi 550 m. Nejrozmarnejsi je 

 Sedum alpestre. Tento rozchodnik, zdobici nejvyssi skaliny Snezky, na- 

 lezneme hojne v celem labskem üdoli az po Vrehlabi, tedy az po 450 az 

 500 m. To jsou ovsem ojedinele typy. Nalezneme vsak i cele ütvary 

 zaacne nizko. Tak na Rehhornu jsou alpinske vfesoviny s Pulsatilla al- 

 pina a nivy s Anemone narcissiflora, Delphiniiim elatum a cetnymi ji- 

 nymi druhy vysokohorskymi ve vysi neeelyeh casto 1000 m. Podobne, 

 ale v mnohem mensim rozsahu zdobi alpske paloucky temeno Biikove 

 (Buchberg, 999 m). 



IL Mnohem vetsi rozlohy dosahuje v Krkonosich patro lesni. Lesy 

 vytväfeji v nasich horäch nejvetsi cast vegetace. Ale i ony die vyse nad- 

 mofske a die vlähy v püde vykazuji rozdilny räz. Vyse pfevlädaji jehlü- 

 nate lesy smrhove, nejvyznacnejsi to lesy horske, nize misi se i jedle, na 

 .podhori pfistupuji borovice a nektere stromy listnate, zejmena javory 

 (klen), jefäby, bfizy, osiky., jümy a p. I eiste bory, bfeziny a p. vystu- 

 puji v techto nizsich polohäch. Buciny maji bohate rozsifeni (dnes ovsem 

 uz znaene omezene kulturou lesni) v celem pohofi, pouze ve vysokych 

 polohäch (nad 800 m) jsou vzäcne, ac i pfi samem lesnim pomezi se vy- 

 skytnou. 



Die techto rozdilü delime päsmo lesni ve dva stupne: 



a) Stupen podhorsky, ktery zaujimä nejnizsi polohy naseho 

 obvodu, zejmena pfedhofi, sahä az asi k 600—700 m. Misty vsak vystu- 

 puje jeste vyse, zejmena na chlumech uzavirajicich k jihu otevfenä üdoli, 

 sevfenä jen nizkymi vrchy, tak na pf. na Tannwaldsku u Polubneho a 

 Pfichovic az 800 m. TiÖlQ ovsem maji rozhodny vliv nähodne mistni po- 

 mery. Podhorsk} r stupen vyznacuji nejlepe lesni porosty. Pfevlädaji polo- 

 xerofilni lesy jehlicnate, smrhove, jedlove a zvläste i borove, pak lesy 

 smisene, hojne a vyznacne jsou lesy bukove. Zhusta vyskytuji se for- 

 mace vfesovinne a pastvinne, mezi uimiz male xerofjlni häjky, zejmena 

 bfezove a osikove, tvofivaji malebne skupiny. Louky jsou temer vyhradne 

 kulturni, jen misty nekterä lesni louka mä räz püvodnosti. Tez vegetace 



