20 



vodni nalezi pfevahou päsmu podhorskemu. V Pojizefi ;i i jinde vystu- 

 puji formace skalni. 



b) Stupen horsky nejmohutneji v horskych üdolieh vytvofeny, 

 zaujima nejvetsi eäst naseho obvodu. Jeho prumerne meze se pohybuji 

 mezi 600 — 700 jako dolni hranici a hranici lesni (1200 — 1250 m) jako 

 horni mezi. Tak jako stupen podhorsky na svazich za vhodnych podminek 

 vystupuje vyse do hör, tak zase ütvary horske sestupujj zejmena v tes- 

 nych, stinnych a vlhkych üdolieh hluboko pod dolni svou mez. Tak 

 u Wurzel sdorfu na Jizefe ve stinnych postrannich üdolieh stihnem horske 

 typy i pfi 550 in, ba i nize. Na Tannwald.sku se.stupuje Ramcnculus phi- 

 tiuiifolius az ke slapum Desne, tedy asi k 500 m. Jednotlive druhy pak 

 pronikaji i hloubeji. Tak Chrysosplenium opposttifolium roste v üdoli 

 Kamenice u Svarova na Zeleznobrodskü, asi 400 m vysoko, Carduus per- 

 sonata sestupuje üdolim Üpy az do Marsova a i doleji, ano v Hirsch- 

 berske kotline az do rokle Sattlerschlncht ke 320 m\ Petasites Kablikiarius 

 roste na labskych bfezieh az k Vrchlabi (460 m). To jsou ovsem ojedi- 

 nele druhy. Formace drzi se svych mezi pfesneji. 



Stupen horsky vyznacuji bujue, nasledkem velike vlahy vegetaei 

 pfekypujici lesy horske s cetnymi moltfady (Waldbach- und Quellfluren- 

 formationen). Kvetnatä podhorsjcä luka jsou dosti cetna a namnoze jeste 

 v püvodnim stavu. Bueiny siri se i do tohoto pasma, v nemz take rase- 

 liny horske, ve forme raselin üvdlovych, dosahuji znacneho rozsifeni. 

 Ovsem ze raseliny ty püsobi vlastne zvrat päsem, jezto podrzely namnoze 

 karakter vysokohorsky (roste na nich na pf. Pinus pumilio), kdezto 

 okolni svahy horske kryji bujne lesy. Vfesoviny maji v pasmu horskem 

 celkem podruzny vyznam, präve jako poloserofilui lesy jehlienate. 



Se clenitosti kolmou kombiouje se vsak i clenitost plosnä, pfi niz 

 hlavne mistni modifikaee morfologiekeho utväfeni püdy a klimatickyeh 

 i edafiekych pomerü udava räz vegetace. Samozfejmo, ze kolme eleneni 

 uplatnuje tu svüj vliv velmi znatelne. 



Plosna t-lenitost (v kombinaei s kolmou) ukazuje uäm, kter.ik 

 v rüznych teeh zakoutich horskych dovede priroda vytvofiti casto nejvys 

 räzovitä spolecenstva rostlinnä. Rüzne ty krajiny, oddelene navzäjem 

 horskymi hfbety, jindy zase üdolimi fienimi neb sedly spolu kommuni- 

 kujici, maji kazdä pro sebe cosi sveräzneho, a pfi vsi te vzajemne pf f- 

 lmznosti pfec jen odlisneho, tfebaze casto rozdil ten spoeiva v odchylkäcb 

 sotva näpadnych. 



Pokusme se rozvrhnouti si nas obvod v takove krajinne celky, aby 

 tim räz kveteny krkonosske lepe byl objasnen. 



V pfehledu meli bychom asi tyto krajiny: 



I. V patru vysokohorskem: 



1. Massiv zäpadni. 



2. » vychodni. 



Tl. V patru lesnim : 



3. Jizerske hory. 



4. Novosvetsko. 



5- Üstfedni üdoli (Sedmidoli, Dlouhy dül). 



6. Üvodi Üpy. 



7. Oeskii ühoci horskä. 



8. Slezskä üböci horskä. 



