23 



(na Krkonosich velmi vzäcnä). Proti tomu räzovite typy tohoto okrsku 

 z jinych ütvarü jsou fidke: pro louky Meum athamanticum, pro horske 

 lesy Aspidium Braunii. Obe tyto rostliny maji Jizerske hory spolecne 

 s pohofimi hercynskymi. I ütvarove jevi mnoho vztahu k Hereynii, 

 takze charakterem jejim proti ostatnim okrsküm jest pfechodmy räz z typu 

 sudetskeho v typ hercynsky, 



Rychorec. 



Skupina Ryckorce, nemecky »Rehhorn« nazyvanä, jest nejmensim 

 a zäroveri nejnizsim okrskem naseho obvodu. Ale ku podivn, ackoliv do- 

 sahuje vysky jen neco mälo pfes 1000 m, a ackoliv vlastne nemä päsma 

 vysokohorskeho, pfeee vyvinuta je zde kvetena vysokohorskä takovou 

 merou, jako mälokde v Krkonosich. Na 30 vysokohorskyeh typü roste 

 zde ve vj'si necelych 1000 m, vetsinou ovsem dosti vzäcne. 



Proc oddelujeme Rychoree, jakozto samostatny okrsek, odüvodneno 

 je zvlästnim postavenim jeho vzhledem ke Krkonosüm. Kvetena Ry- 

 choree celkovym svym räzem jest znaene odlisnä od one na Krkonosich. 

 Vsimneme-li si blize komponentü jejich, nelze, abyehom pfehledli jeji 

 pozoruhodne vztahy ke kvetene Sudet vychodnich. Na Rychorci vysky- 

 tuji se totiz nektere typy, ktere celemu obvodu Krkonos chybeji, za to 

 vsak jsou räzovitymi pro Sudety vychodni. Euphrasia pieta, Hieracium 

 eximium, striatum, Cerastium macrocarpum. Na vychodni Sudety upo- 

 minä tez hojny vyskyt Delphinium elalum a Viola lutea. Krom toho mä 

 Rehhorn jeste jako zvlästnost Viciä cracca yar, alpestris a Euphrasia sa- 

 lisburgensis. Ani ütvary na Rychorci nejsou üplne shodne vyvinuty jako 

 na Krkonosich, majice zvlästni sveräz. Vübec cele to pohoficko jevi se 

 näm jako zvlästni horstvo »en miniature«. Zajimavo jest tez, ze na Reh- 

 hornu vystupuji az do nejvyssiho päsma nektere typy teplomilnejsi, jako 

 na pf. Sarothamnus scoparius. Astrantia major, Hieracium boreale a p., 

 ktere zde tak pfichäzeji do styku s prvky vysokohorskymi. Jest skutecne 

 skoro nepochopitelno, ze na Rehhorau, kde i v nejvyssich polohäch dafi 

 se dosti dobfe oves, mohla se vysokohorskä vegetace udrzeti v tak boha- 

 tem rozvoji. 



Podhofi krkonosskä vroubi vlastni horstvo na vsech stranäch proti 

 okresüm sousednim. K nim horopisne citati tfeba i Rehhorn, ktery vsak, 

 jak vyliceno, svoji sveräznou vegetaci vysokohorskou se podstatne od 

 nich lisi. Hranice podhofi fidi ■ se na Krkonosich rozsifenim kveteny 

 horske, s jejiz spodni hranici se namnoze kryje. Proto podhorsky pruh 

 dosahuje nejvetsi rozlohy v zäpadni cästi Krkonos, zaujimaje hlavne kul- 

 turni obvod jilemnicko-roketnicky. 



Podhofi krkonosskä vyznacena jsou jednak räzem lesnick porostü, 

 jednak nekterymi formacemi teplomilnejsimi. 



Lesy tohoto obvodu jsou lesy stupne podhorskeho. Tvofeny jsou 

 hlavne smrkem (Picea excelsa), vykazuji vsak tak cetne pf imisene prvky 

 jine, ze misty porosty smrkove ustupuji porostüm smisenym, neb do- 

 konce porostüm jineho typu. Tak tvofivä jedle (Abies pectinata) casto 

 dosti znaene eiste porosty. Rozsifeny jsou tez lesy borove, zvläste na pü- 

 däch sterilnejsich. Smisene lesy vyznacuji vedle smrku, jedle, borovice 

 a buku nejcetneji javory (Acer pseudoplatanus, fideeji platanoides) a jeräb 

 (Sorbus aueuparia); dosti cetne vyskytuji se i ostatni listnate stromy: 

 Tilia ulmifolia a platyphylla, Fraxinus excelsior, v nizsich polohäch duby, 

 lisky (misty), Alhus glutinosa a incana. Bfizy (Betula verrucosa a pu- 

 bescens) tvofivaji misty häjky. Habr i zde jeste schäzi. 



